Warcraft: A Klánok Ura

ONE

Még a vadállatok hideg volt az éjszaka, mint ez, tűnődött Durotan. Szórakozottan nyúlt ki, hogy a farkas
társ, és megvakarta Sharptooth mögött az egyik fehér füle. Az állat dúdolta elismerően
és közelebb húzódott. Wolf és ork vezető bámult együtt a Silent Fall of fehér hó, kereteit a
durva ovális volt, a bejárat Durotan barlangba.
  Egyszer, Durotan vezér a Frostwolf klán, már ismert a csók balmier táj. Vajon lendítette a baltát
a napfényben, szűkül kis szemét ellen csillog a napfény fém és ellen fröcskölésének
red emberi vér. Egyszer, érezte a rokonság minden népe, nem csak azok klánja. Egymás mellett
állottak volna, a zöld hulláma a halál áradások több mint a hegyoldalon, hogy elnyelje az emberek. Már legeltette a
A tüzek együtt nevetett a mély, zúgó nevet, azt mondta a történetek a vér és a hódítás, miközben a
gyermekek elszunnyadt a haldokló parázs, a kis elmék tele képekkel a vágás.
  De most a maroknyi orkok, hogy áll a Frostwolf klán megborzongott egyedül száműzetés a fagyos
Alterac hegység ennek az idegen világban. Az egyetlen barátaim voltak a hatalmas fehér farkas. Annyira
eltér a mamut fekete farkasok Durotan népe egykor üldözött, de a farkas farkas volt,
nem számít a színe a szőrzet, és elhatározta, türelemmel együtt Drek'Thar hatáskörét megnyerte a
vadállatok át nekik. Most ork és a farkas vadászott együtt, és tartott egy másik meleg idején a
végeérhetetlen, havas éjszaka.
  A puha, szuszogva hangot a szíve a barlang okozott Durotan fordulni. Az ő kemény arc, bélelt tartott
örökös feszességét évek aggodalom és a harag, meglágyult a zaj. Kisfiát, még unnameduntil a felszentelt elnevezése nap ez a ciklus is felkiáltott, amikor ő is táplált.
  Elhagyva Sharptooth, hogy továbbra is figyeli a havazás, Durotan felállt, és nehézkesen vissza a barlang
belső kamrában. Draka már csupasz mell a gyermek szopni fel, és éppen távolítani a csecsemő
az ő feladata. Szóval ezért a gyerek nyöszörgött. Ahogy Durotan figyelte, Draka hosszabbítani a
mutatóujját. Egy fekete köröm csiszolta a borotvaéles kép, ő megszúrta mélyen a mellbimbó, mielőtt visszatért
A csecsemő kis fej a mellét. Nem egy pillanatnyi fájdalom keresztbe tette szép, erős állkapcsú arcát. Most,
a gyermek etetni, ő inni nem csak tápláló anyatej, de az anya vérében is. ilyen
volt megfelelő élelmiszer- egy bimbózó fiatal harcos fia, Durotan, a jövőben vezér a
Frostwolves.
  A szíve dagadt a szeretet társa, egy harcos párját a bátorság és ravaszság, és a szép,
tökéletes fiú ők viselik.
  Ekkor történt, hogy a tudás, amit tennie kellett süllyedt fölötte, mint egy takaró ülepítő fölött
vállát. Leült, és nagyot sóhajtott.
  Draka felnézett rá, barna szeme szűkül. Tudta, hogy neki túl jól. Nem akarta elmondani
ő az ő hirtelen döntés, bár tudta, hogy a szíve mélyén ez volt a helyes. De muszáj.
  "Van egy gyerek most" Durotan mondta, mély hangján virágzik a széles mellkasát.
  "Igen," válaszolta Draka, büszkeséggel a hangjában. "A finom, erős fia, aki vezeti a Frostwolf klán után
apja meghal nemesen a harcban. Sok év múlva, "tette hozzá.
  "Van egy felelősséget a jövőben" Durotan folytatta.
  Draka figyelmét most rá teljesen. Azt gondolta, hogy tökéletesen szép ebben a pillanatban, és megpróbálta
márka a kép az ő fejében. A tűz fénye játszott ellene zöld bőr, casting ő erőteljes
izmok élesen és így ő agyarai csillog. Nem is szólt közbe, csak várta, hogy
tovább.
  "Volt, én nem beszéltem ellen Gul'dan, a fiunk volna, több játszótársai, amellyel felnőni,"
Durotan folytatódott. "Volt, én nem beszéltem ellen Gul'dan, mi lett volna továbbra is értékes tagjai
A Horda. "
  Draka sziszegte, és kinyitotta a hatalmas állkapcsok és csupaszon ő agyarait a nemtetszését a párja. "Nem tennéd
volt a párja csatlakoztam a "ő zengett. A csecsemő, megijedt, elrántotta a fejét távol a
tápláló mell felnézni anyja arcát. Fehér tejet és piros vér csöpögött le a már
kiugró állát. "Durotan a Frostwolf klán nem ülni, és szelíden hagyja, hogy az emberek is vezetett, hogy
halálozás, mint a birkák az emberek hajlamosak. Azzal, amit megtanult, amit kellett, hogy szólaljanak fel, a haverom. Ön
tehetett volna nem kevesebb, és még mindig a vezér vagytok. "
  Durotan biccentett az igazság szavait. "Tudni, hogy Gul'dan nem volt szerelmes népünk, hogy
nem volt több, mint egy utat neki, hogy növeljék a hatalmát. . . . "
  Elhallgatott, felidézve a sokk és horror - és a harag -, hogy már elnyelte őt, amikor megtudta
az Árnyék Tanács és Gul'dan kettősséget. Megpróbálta meggyőzni a többieket a veszélyre néző
őket. Ők már használt, mint a gyalogok, hogy elpusztítsa a Draenei, egy verseny Durotan kezdett
szerintem nem szükséges kihalás után. És ismét, oda járnak át a Sötét Portal-ra egy
gyanútlan világra - nem az orkok döntést, nem, de az Árnyék Tanács. All for Gul'dan, minden forGul'dan személyes hatalom. Hány orkok esett, küzd valami olyan üres?
  Kereste a szavakat, hogy kifejezze a döntését, hogy a párja. "Beszéltem, és mi száműzték. Mindazok, akik
utánam voltak. Ez egy nagy szégyen. "
  "Csak Gul'dan gyalázat", mondta Draka hevesen. A csecsemő túljutott ő ideiglenes ijedtség volt
ismét ápolási. "Az emberek élnek, és ingyenes, Durotan. Ez egy kemény hely, de megtaláltuk a fagy
farkasok, hogy a társaink. Van bőven friss hús, még a tél közepén. Mi volna tartani
A régi módon él, mint ahogy mi is, és a történetek a tűz körül is része a gyermekek örökségét ".
  "Ők többet érdemel," mondta Durotan. Intett egy éles körmű ujjával a szopós fia. "Ő
Többet érdemel. A mi még becsapott-testvérek többet érdemel. És adok nekik. "
  Felállt, megigazította az ő teljes impozáns magassága. Hatalmas árnyék vetült a formák, a felesége és
gyermeket. A lány csüggedten arckifejezése azt mondta neki, hogy Draka tudta, mit fog mondani, mielőtt megszólalt volna,
de a szavak szükség megnyilatkozást. Ez volt miről is szilárd, valós. . . tette őket esküt, hogy nem
megtört.
  "Volt, aki megfogadta engem, mégis még kételkedett. Vissza fogok térni, és megtalálni azt a néhány törzsfők. én
majd meggyőzni őket az igazság az én történetem, és ők rally azok az emberek. Mi már nem lehet rabszolgák
Gul'dan, könnyen elveszíthető és nem is gondoltam, amikor meghalunk a harcokban, melyek csak őt. Ez Esküszöm, I,
Durotan vezér a Frostwolf klán! "
  Hátravetette a fejét, kinyitotta a száját toothy szinte lehetetlenül nagy, szemét forgatta vissza, és
hallatott egy hangos, mély, dühös kiáltás. A baba kezdett szélroham és még Draka összerezzent. Ez volt az eskü
Sírni, és tudta, hogy annak ellenére, hogy a mély hóban, hogy gyakran tompította hangot, mindenki klánja lenne
hallani ezt az éjszakát. Pillanatokon ők mégis körülveszik a barlangjában, hogy megtudják a tartalma
Eskü Cry, és így sír a saját.
  "Ne menj egyedül, társam," mondta Draka, édes hangját egy éles ellentétben áll a fülsüketítő hang
Durotan esküje Cry. "Mi kell veled."
  "Én nem tiltják."
  És olyan hirtelenséggel, hogy megijedt, még Durotan, aki tudnia kellett volna jobban, Draka ugrott
lába. A síró babát zuhant az öléből, ahogy ökölbe szorította a kezét, és felemelte őket, megráznánk
Hevesen. A szívverés később Durotan pislogott, fájdalom nyilallt vele, és vér csöpögött le az arcán.
Ő határolt a barlang hossza, és megnyirbálták a férfi arcát a körmét.
  "Én vagyok Draka, lánya Kelkar, fia Rhakish. Senki sem tiltja, hogy kövesse a haverom, nem is
Durotan magát! Jövök veled, én állok, meg kell halnom, ha kell. Pagh! "Köpött rá.
  Miközben megtörölte a keverék nyálát, és a vér az arcából, szíve dagadt a szeretete pedig nő. ő
igaza volt, hogy választani őt, mint a társa, hogy az anya fiát. Volt-e valaha a szerencsésebb
Férfi minden ork történelem? Nem hiszem.
  Annak ellenére, hogy, ha szót ért Gul'dan, Orgrim Doomhammerrel és klánját lenne száműzték, a
Nagy Warchief tette Durotan és családja szívesen a maga területén táborban. A farkas, de ő szemű
gyanút. A farkas nézett rá vissza ugyanúgy. A durva sátor, amely arra szolgált Végzetpöröly számára
menedéket alatt kiürült kisebb orkok, és Durotan, Draka, és még meg nem nevezett gyermek-is bekísérte. Az éjszaka egy kicsit hűvös Végzetpöröly, és nézte, fanyar szórakozást, mint a díszvendégek
megfosztva magukat a legtöbb a ruha, és morgott a hőt. Frostwolves, tűnődött, köteles
nem használja, hogy az ilyen "meleg időben."
  Kint testőrnek őrködött. A hajtással, amely arra szolgált, mint egy ajtó nyitott Végzetpöröly
figyelte őket összecsap a tűz körül, kiterjesztve hatalmas zöld kéz a tánc lángok. az éjszaka
Sötét volt, kivéve a kis fények a csillagok. Durotan szedett egy jó éjszakát az ő titkos látogatást.
Nem valószínű, hogy a kis párt a férfi, női és gyerek már kiszúrták, és azonosítottak, akik
amilyenek valójában voltak.
  "Sajnálom, hogy tegye meg, és a klán veszélyben," voltak az első szavai Durotan beszélt.
  Végzetpöröly intett a comment félre. "Ha a halál, hogy jöjjön velünk, akkor talál meg minket viselkedik a
megtiszteltetés. "Meghívta őket, hogy üljenek, és saját kezével adta régi barátjának a csepegő tűzdelt friss
ölni. Még meleg volt. Durotan bólintott, hogy elfogadja, beleharapott a lédús, és letépte egy hatalmas darab.
Draka hasonlóképpen cselekedett, majd kiterjesztették a véres ujjait a baba. A gyerek lelkesen szívta a
édes folyadék.
  "A finom, erős fiú," mondta Végzetpöröly.
  Durotan bólintott. "Ő lesz a szerelvény vezetője a klán. De nem ekkora utat az Ön számára
Csodálom a fiamat. "
  "Te beszélt lefátyolozott szavakat sok évvel ezelőtt," mondta Végzetpöröly.
  "Szerettem volna, hogy megvédjem a klán, és nem voltam biztos a gyanúmat helyesek voltak, amíg Gul'dan kiszabott
A száműzetés "Durotan válaszolt. "A gyors büntetést világossá tette, hogy az, amit tudtam, igaz volt. Figyelj, én a régi
barátja, majd meg kell ítélni magad. "
  A lágy tónusok, hogy az őrök ül a tűz egy néhány méterrel odébb, nem hallja őket, Durotan
beszélni kezdett. Elmondta Végzetpöröly mindent, amit tudott - az alku a démon lord, a
obszcén jellege Gul'dan hatalmát, az árulás, a klánok a Shadow Council, az esetleges,
és becstelen, vége az orkok, akik dobni csaliként démoni erők. Végzetpöröly
hallgatta, arra kényszerítve Széles arca, hogy továbbra is szenvtelen. De belül széles mellkasát a szíve dübörgött, mint ő
saját híres Warhammer lehet az emberi testben.
  Lehet, hogy ez igaz legyen? Úgy hangzott, mint egy mese köpött egy harci megzápult félnótás. Démonok, sötét paktumok. . .
És mégis, ez volt Durotan aki beszélt. Durotan, aki egyike volt a legbölcsebb, legvadabb, és legnemesebb
A törzsfők. Minden más száját, ezeket meg kellett volna megítélni, hogy hazugság, vagy értelmetlen. de Durotan
száműzték az ő szavai, amelyek kölcsönzött nekik hitelt. És Végzetpöröly bíztak a másik
vezér azzal az életét, sokszor most.
  Már csak egy következtetést. Milyen Durotan azt mondta neki, igaz volt. Amikor régi barátja befejezte
elmondható, Végzetpöröly elérte a hús és még egy falatot, rágás közben lassan ő racing
bánná megpróbálta értelmezni minden, hogy már mondta. Végül nyelt, és beszélt.
  "Azt hiszem, öreg barátom. És hadd megnyugtatni, nem fogok állni Gul'dan tervek népünk.
Mi fog állni a sötétség ellen veled. "
  Nyilvánvaló költözött, Durotan kinyújtotta a kezét. Végzetpöröly megszorította szorosan. "Nem maradhatsz túlzottan ebben a táborban, ha ez lenne a megtiszteltetés, hogy ezt nem teszi meg," Végzetpöröly
mondta, miközben felállt. "Az egyik személyes őrök elkísér egy biztonságos helyre. Van egy patak a közelben, és
sok játék az erdőben ebben az évszakban, így nem éhezik. Megteszem, amit tudok az Ön nevében,
és amikor eljön az ideje, te és én állnak egymás mellett, ahogy megölik a Nagy Áruló Gul'dan
együtt. "
  Az őr nem szólt semmit, mint ő vezette ki őket a táborba néhány mérföldre a környező erdőben.
Valóban, a tisztáson, ahová vitték őket volt magányos és zöldellő. Durotan hallotta a
csordogáló a víz. Megfordult, hogy Draka.
  "Tudtam, hogy egy régi barátom, nem lehet megbízni," mondta. "Nem lesz sokáig -"
  És akkor Durotan megdermedt. Hallott már egy másik feletti zaj a fröccsenő a közeli patak. Ez volt a
dobott egy gally alatt nehéz láb. . . .
  Üvöltötte a csatakiáltás, és elérte a fejszéjét. Mielőtt még akkor is, fogja meg a markolatot a gyilkosok voltak
rá. Homályosan Durotan hallottam Draka a harsány kiáltással düh, de nem kímélve instant fordulni vele
támogatásra. Ki a szeme sarkából látta, Sharptooth tavasszal egy betolakodót, amitől a földre.
  Azért jöttek, csendben, a sem a büszkeség a vadászat volt annyira alapvető ork tiszteletére. ezeket
voltak gyilkosok, a legalacsonyabb az alacsony, a féreg alatt gyalog. Ha ezek a férgek voltak mindenütt,
és bár a szájukat zárva maradt, hogy természetellenes csendet, a fegyvereiket beszélt egy céltudatos
nyelvét.
  Baltával kicsit mélyen Durotan bal combján és elesett. Meleg vér folyt le a lábát, ahogy csavart és
elérte a puszta kezével, és kétségbeesetten próbálta fojtani a leendő gyilkos. Felnézett egy
szembe ijesztően mentes jó, becsületes ork düh, sőt semmilyen érzelmet egyáltalán. Az ellenfél emelte a
ax újra. Minden csepp erejét maradt vele, Durotan keze zárva az ork torkát. Most a
féreg mutattak érzelmeket ledobta a fejszét, próbálja feszítse Durotan vastag, erős ujjait
nyakát.
  Egy rövid, éles üvöltés, aztán csend lett. Sharptooth esett. Durotan nem kell nézni, hogy. még mindig
hallotta társa hörgő trágárságokat az ork, aki tudta, akkor megölik őt. És akkor a zaj, hogy elküldte
félelem reszket rajta keresztül hasított a levegőbe: csecsemő fiát kiáltását a terror.
  Ők nem megölni a fiamat! A gondolat adta Durotan új erőt és egy üvöltés, annak ellenére, hogy az éltető
ebbing a levágott artériát a lábában, ő ugrott felfelé, és sikerült ellenfelét alatt hatalmas
ömlesztve. Most a bérgyilkos fészkelődött valódi terror. Durotan préselt kemény, két kézzel, és úgy érezte, a
kielégítő Snap nyak alatt a tenyerét.
  "Nem!" A hang tartozott a hazaáruló őr, az ork, aki elárulta őket. Volt magas,
humanish a félelemtől. "Nem, nem vagyok egy van, ők a cél -"
  Durotan felnézett, látta, hogy egy hatalmas bérgyilkos swing penge majdnem nagyobb, mint volt egy sima,
pontos ív. Végzetpöröly személyes őr nem esélyük. A kard vágott tisztán keresztül
áruló nyakát, és a levágott, véres fejét repült el mellette, Durotan még mindig látta a sokk és
meglepetést a halott őr arcába.
  Megfordult, hogy megvédje a párját, de már túl késő volt. Durotan hangosan kiabálni a düh és a nyers fájdalmát, amikor látta,
Draka még mindig test, csapkodott szinte darabokra, hazudik az erdő talaját a szélesedő vértócsában. neki
killer fölé tornyosult, és most fordult a figyelmét, hogy Durotan. Tisztességes csatában, Durotan lett volna a meccs minden hárman. Súlyosan megsebesült, mint ő,
nincs fegyver mentése kezét, tudta, hogy hamarosan meg fog halni. Nem próbált védekezni. Ehelyett,
a mély ösztön, majd fogta a kis csomagot, hogy az ő gyermeke.
  És bámultam ostoba a spriccelő szökőkút a vér, hogy kiugrott a válla. A reflexei voltak
lelassult, nem a vér, és mielőtt még akkor is reagál, a bal karja csatlakozott a jogot, hogy hazudnak, izomrángás,
a földön. A férgek nem is engedte tartsa fiát még egyszer.
  A sérült lábát bírta rá többé. Durotan megdöntötte előre. Arca cm-re, hogy
a fia. Az ő hatalmas harcos szíve tört át a kifejezést a baba arca, egy kifejezés a teljes
zavar és rémület.
  "Vedd. . . a gyermek, "recsegte, csodálkoztam, hogy ő is még beszélni.
  A bérgyilkos közelebb hajolt, hogy Durotan látta őt. Ő köpött Durotan szeme. Egy pillanatra,
Durotan félt, hogy felnyársal a baba láttára apja szemében.
  "Hagyjuk a gyermeket az erdei lények," vicsorgott a bérgyilkos. "Talán meg lehet nézni, mert
szakadjon rá a biteket. "
  És akkor már nem voltak ott, mint némán távoztak. Durotan pislogott, és érezte, kábult és zavarodott, mint
A vér elhagyta testét folyók. Újra megpróbálta mozgatni, de nem tudott. Ő csak bámult mola
látást a kép az ő fia, a kis lihegve az ő sikolyok, a kis öklét ökölbe, és integetett
kétségbeesetten.
  Draka. . . szeretett. . . kisfiam. . . Annyira sajnálom. Hoztam minket erre. . . .
  Az élek látása kezdett fordulni szürke. A kép az ő gyermeke halványulni kezdett. Az egyetlen vigasz, hogy
Durotan vezér a Frostwolf klán volt, mint az élete lassan apadt tőle a tudat, hogy ő
meghal, mielőtt tanúja a borzalmas látvány fiát élve megesz ragadozó erdő
vadállatok.
  "By the Light, micsoda zaj!" Huszonkét éves Tammis Foxton az orrát a zaj,
visszhangzott az erdőben. "Akár azt is forduljon vissza, hadnagy. Bármi, ami hangos biztos, hogy
megijedt minden játék érdemes kihasználni. "
  Hadnagy Aedelas Blackmoore dobta személyes szolgája egy lusta vigyorral.
  "Hát nem tanult semmit próbáltam tanítani, Tammis?" Ő vontatottan. "Ez annyit kapok
távol az átkozott erődöt, mint hozza vissza vacsorára. Hadd akármi is nyivákol minden akar. "Ő
nyúlt nyeregtáskába mögötte. Az üveg hideg volt és sima a kezében.
  "Vadászat Kupa, uram?" Tammis, annak ellenére, hogy Blackmoore hozzászólásainak, már ideális képzett. Kinyújtotta
kis csésze alakú a sárkány feje, hogy már akasztott rá a nyeregben. Vadászat csészék voltak
kifejezetten ilyen célra, hogy nincs alapja, amelyre ülni. Blackmoore vitatott, akkor
intett az ajánlatot el.
  "Az egyik túl sok lépést." Fogával kihúzta a dugót, tartotta az egyik kezében, és felemelte a palack
száját a szájára. Ah, ez a cucc édes volt. Az égett egy könnyű nyomvonal le a torkán, és a gyomrában. Törölgette a száját,
Blackmoore recorked az üveget, és tegye vissza a nyeregtáskába. Ő tudatosan figyelmen kívül hagyta Tammis a
nézd, gyorsan elfordította, aggodalomra ad okot. Mit kell egy szolga érdekel, mennyi gazdája ivott?
  Aedelas Blackmoore emelkedett gyorsan a ranglétrán, mert az ő szinte hihetetlen képessége a szelet a
rendképzéssel a ranglétrán orkok a csatatéren. Felettesei gondoltam, hogy ez miatt készség és bátorság.
Blackmoore volna nekik, hogy az ő bátorsága volt a folyékony fajta, de ő nem látja sok értelmét
benne.
  Hírneve még nem fájt az esélyei a hölgyek. Sem ő rohant a jó megjelenés. magas,
jóképű, fekete hajú, hogy esett a vállára, acélkék szeme, és egy kis, szépen nyírt kecskeszakáll,
ő volt a tökéletes hős katona. Ha néhány nő elhagyta az ágyát egy kicsit szomorúbb, de bölcsebb, és több
mint néha egy zúzódás vagy két, mintha számítana neki semmit. Mindig akadtak bőven, ahol
jöttek.
  A fülsiketítő hangot kezdett irritálja őt. "Ez nem fog megszűnni," Blackmoore morgott.
  "Lehet, hogy egy sérült lény, uram, képtelen mászik el," mondta Tammis.
  "Akkor nézzük meg, és tedd ki a nyomor," válaszolta Blackmoore. Rúgott Nightsong, egy karcsú
herélt fekete, mint a neve, nagyobb erővel kellett, és levette vágtában irányába
A pokoli zajt.
  Nightsong jött ilyen hirtelen megállt, hogy Blackmoore, általában a legjobb lovas, közel hajózott át
vadállat fejébe. Megfogadta, és beütötte az állat a nyakát, majd elhallgatott, amikor látta, hogy mi volt
okozott Nightsong megállítani, így gyorsan.
  "Áldott Light," mondta Tammis, lovaglás fel mellé a kis szürke póni. "Micsoda rendetlenség."
  Három orkok és egy hatalmas fehér farkas hevert az erdő talaját. Blackmoore feltételezhető, hogy volt
a közelmúltban elhunyt. Volt még nem büdös a bomlás, bár a vére megalvadt. Két férfi,
egy nő. Kit érdekel, hogy milyen nemű a farkas volt. Damned orkok. Ez lehetne megtakarítani az emberek, mint ő sokat
baj, ha a barmok kapcsolva minél gyakrabban.
  Valami megmozdult, és Blackmoore látta, mi volt az, hogy már visított olyan hevesen. Ez volt a
legrondább dolog, amit valaha látott. . . egy ork baba, csomagolva, amit nem kétséges telt el a pólya ruha
között a lények. Bámult, leszállt a lováról, és elment hozzá.
  "Vigyázz, uram!" Kiáltott fel Tammis. "Lehet, hogy harap!"
  "Soha nem láttam még egy oroszlánkölyök előtt," mondta Blackmoore. Oldalba bökte meg a csizmájával toe. Gördült kicsit ki
a kék és a fehér ruhát, csavarozott ocsmány kis zöld arca még jobban, és folytatta siránkozás.
  Bár ő már lelőtt a tartalmát egy üveg mézbor, és már jócskán a második,
Blackmoore fejében még mindig éles. Most, egy ötlet kezdett formálódni a fejében. Figyelmen kívül hagyva Tammis boldogtalan
figyelmeztetések, Blackmoore lehajolt, és felvette a kis szörnyeteg, bedugta a kék és a fehér ruhát
szorosan róla. Szinte azonnal, hogy abbahagyta a sírást. Kék-szürke szemébe nézett.
  "Érdekes," mondta Blackmoore. "A csecsemők szeme kék, amikor még fiatalok, mint az emberek."
Nemsokára azok a szemek vennének malacka és fekete, vagy piros, és tekintetét minden ember gyilkos
utálom. Hacsak. . . .
  Évek óta Blackmoore dolgozott kétszer olyan keményen, hogy fele olyan jól tekinteni mint a többi ember egyenlő
születési és rangját. Ő munkálkodott alatt megbélyegzés apja árulása, és mindent megtett,
lehetséges, hogy hatalomra és helyzetét. A férfi még mindig szkeptikusan sokak; "Vére áruló" volt
Gyakran motyogott, amikor a körülötte lévők gondoltam rá, hogy nem hallja. De most, talán, talán egy nap
Nem kell hallgatni azokat vágás hozzászólás többé.
  "Tammis," mondta elgondolkodva, nézésében a incongruously puha kék a baba ork szemébe,
"Tudtad, hogy van az a megtiszteltetés, hogy szolgálja a zseniális ember?"
  "Hát persze, uram," Tammis válaszolt, ahogy várható volt. "Megkérdezhetem, hogy miért ez különösen igaz
ebben a pillanatban? "
  Blackmoore felnézett a még szerelt szolgája, és vigyorgott. "Mert hadnagy Aedelas
Blackmoore tartja a kezében valami, ami megy, hogy őt híressé, gazdag, és a legjobb az egészben,
erős. "

TWO

  Tammis Foxton állapotban volt, a nagy izgatottság miatt közvetlenül és elkerülhetetlenül arra a tényre, hogy gazdája volt
Borzasztóan tetszett. Amikor hozta az ork oroszlánkölyök otthon Blackmoore volt mint ő volt,
a csatatéren: éber, érdeklődő, fókuszált.
  Az orkok bizonyítja, egyre kevesebb a kihívás minden nap, és a férfiak használják az izgalom szinte
napi csatákat egyre unatkozik. A tervezett roham bizonyultak rendkívül népszerű, így a férfiak egy
értékesítési lehetőség a felgyülemlett energiákat, és ami lehetőséget biztosít egy kis pénzt, hogy cserél gazdát is.
  És ez az ork fog emelni határozottan emberi irányítás alatt. A sebesség és a teljesítmény az orkok,
de a tudat, hogy Blackmoore vágyásod, ő lenne minden, de legyőzhetetlen a tervezett
egyezések kezdtek tavasszal fel.
  Kivéve a csúnya kis dolog nem eszik, és nőtt sápadt és csendes az elmúlt néhány napban.
Senki sem mondta a szavakat, de mindenki tudta. A fenevad haldoklott.
  Hogy feldühítette Blackmoore. Egyszer, ő is megragadta a kis szörnyeteg, és megpróbálta dugjon finoman
darabolt húst a torkában. Neki sikerült csak majdnem megfulladt az ork, akit elemzi
"Thrall", és amikor Thrall is köpte a húst volt szó esett az ork a szalmát, és elindult,
káromkodás, a stabil, amelyben az ork ideiglenesen otthont.
  Most Tammis körbejárta a gazdája a legnagyobb diszkrécióval, megválogatva a szavait még
Gondosan, mint máskor. És mégis, gyakrabban, mint nem, hagyta találkozás hadnagy Blackmoore
egy üveg - néha üres, néha nem - repülő mögötte.
  Felesége Clannia, egy szőke, alma-arcú nő, aki szolgált a konyhában, most meg egy tányér
hideg étel előtte a fából készült asztal és dörzsölte a szűk nyakán, miközben leült enni.
Összehasonlítva Blackmoore, a nagydarab, hangos szakács, aki futott a konyhában volt egy igazi Paladin. "Bármely szó?" Clannia kérdezte reménykedve. Ő zavartan leült mellé a durva fából készült asztal.
Ő szült, néhány héttel ezelőtt, és még mindig mozgott tétovázás. Ő és a legidősebb lánya,
Taretha, evett sok órával ezelőtt. Láthatatlan bármelyik szülő, a lány, aki lefeküdt kisöccse a
egy kis szoba mellett a kandalló, felébresztette az apja bejáratánál. Most felült, ő sárga fürtök
hatálya alá tartozó egy alvó sapkát, és nézte és hallgatta a felnőtt beszélgetést.
  "Igen, és minden rossz," mondta Tammis erősen, ahogy spooned alvadt krumplilevest szájába. ő
szétrágni, lenyelni, és folytatta. "Az ork haldoklik. Nem tart semmit Blackmoore megpróbálja etetni
azt. "
  Clannia felsóhajtott, és nyúlt szerelés. A tű villant ide-oda, összefűzni egy új
ruha Taretha. "Ez csak jobb," mondta halkan. "Blackmoore semmi keresnivalója nem volt így valami hasonló
hogy a Durnholde. Elég rossz megvan az érett is sikoltozó egész nap. Nem tudok várni, amíg a
internáló táborokban végzett, és ők már nem Durnholde problémája. "A lány megremegett.
  Taretha figyelte, néma. A szeme tágra nyílt. Hallotta homályos motyogásai egy baba ork, de ez
volt az elsõ alkalom, ő volt hallani a szülei megbeszélte volna. A lány fiatal agya lázasan. Orcs annyira
nagy és félelmetes külsejű, éles fogaikat, zöld bőr, és mély hangok. A lány csak elkapta a barest
pillantások őket, de hallotta az összes történetet. De a baba nem lenne nagy és félelmetes. Ránézett
mint a kis szám a bátyja. Még ahogy nézte, Faralyn kevertük, kinyitotta a száját rózsabimbó,
és bejelentette, hogy éhes volt, harsány kiáltás.
  Egy mozdulattal Clannia emelkedett, letette a varrás, felvette a fiát, csupasz mell, és állítsa rá
Ápolási. "Taretha!" Ő szidta. "Ki kellene alszik."
  "Én voltam" Taretha mondta, az emelkedő és a futás az apja. "Hallottam Da jönnek."
  Tammis fáradtan elmosolyodott, és engedélyezett Taretha mászni az ölébe. "Ő nem megy vissza aludni, amíg
Faralyn történik ", mondta Clannia. "Hadd tartsa őt egy ideig. Én olyan ritkán kap, hogy ő, és ő
növekszik, mint a gyom. "Ő megcsípte az arcát finoman és kuncogott.
  "Ha az ork meghal, akkor rosszul mennek a mindannyian itt," folytatta.
  Taretha összeráncolta a homlokát. A válasz kézenfekvő volt. "Da," mondta, "ha ez a baba, miért próbál tenni,
eszik húst? "
  Mindkét felnőtt bámult rá, megdöbbentette. "Mit értesz azon, kicsim?" Kérdezte Tammis feszült hangon.
  Taretha mutatott rá öregek testvére. "A csecsemők tejet inni, mint a Faralyn nem. Ha ez a baba ork anyja
halott, akkor nem lehet inni a tejet. "
  Tammis tovább bámult; majd lassú mosoly terült szét az arcán fáradt. "Out of torkolata
csajok, "suttogta, majd megölelte a lányát, hogy vele annyira szorosan, hogy elkezdett fészkelődni tiltakozásul.
  "Tammis. . . . "Clannia hangja feszült.
  "Drága," mondta. Tartotta Taretha az egyik karját, és átnyúlt az asztalon, hogy a felesége a
Más. "Tari jogát. Minden barbár módon, az orkok nem ápolja a fiatal, mint mi. A legjobb tippem
az, hogy az ork csecsemő, hanem egy pár hónapos. Ez nem csoda, hogy még nem eszik húst. Nem is kell
minden foga még. "Egy pillanatig habozott, de Clannia arca elsápadt, mintha tudta volna, mit fog mondani. "Nem értem. . . akkor nem kér tőlem. . . . "
  "Gondolj arra, amit ez azt fogja jelenteni, hogy a család!" Tammis kiáltott fel. "Én már szolgált Blackmoore tíz évig. voltam
Soha nem láttam ezt a izgatottak semmit. Ha ez ork megmarad, mert az nekünk, akkor nincs semmi! "
  "Én. . . Ican't, "dadogta Clannia.
  "Nem, mi?" Kérdezte Taretha, de mindketten ügyet sem vetett rá.
  "Kérem," könyörgött Tammis. "Ez csak egy kis időre."
  "Ők szörnyek, Tam!" Kiáltotta Clannia. "Monsters, és akkor. . . Akarod, hogy. . . . "A lány eltakarta
szembe egy kézzel, és zokogni kezdett. A baba továbbra is a nővér, ez nem zavarta.
  "Da, miért Ma sír?" Kérdezte Taretha, ideges.
  "Én nem sírok," mondta Clannia vastagon. Ő törölgette nedves arcát, és mosolyt erőltetett az arcára. "Lásd, drágám? minden van
is. "Ránézett Tammis, és nagyot nyelt. "A Da csak van valami, amire szüksége van, mit tegyek,
ennyi az egész. "
  Amikor Blackmoore hallottam, hogy az ő személyes szolgája felesége beleegyezett, hogy dajka a haldokló ork baba,
A Foxton család elárasztotta ajándékokkal. Gazdag szövet, a legfrissebb gyümölcsöt és válogatott húsok, finom
méhviasz mécsesek - minden kezdtek rendszeresen megjelenni az ajtót, a kis szoba, hogy a család hívta fel a
otthon. Hamarosan, abban a szobában volt átváltható más, majd a nagyobb negyedévben még. Tammis Foxton volt
mivel a saját lovát, egy szép öbölben általa megnevezett Ladyfire. Clannia, most hívott kisasszony Foxton, már nem
jelentkezniük kellett a konyhában, de töltötte minden idejét a gyerekeivel, és hajlamos az igényeinek, mi
Blackmoore nevezte ő "különleges projektet." Taretha viselt szép ruhát, és még volt egy tutor, fontoskodó, kedves
nevű ember Jaramin Skisson küldött megtanítani írni és olvasni, mint egy hölgy.
  De ő soha nem engedték beszélni a kis lény velük éltek a következő teljes évben,
hogy ki, mikor Faralyn elvitte a láz, lett az egyetlen gyerek a Foxton háztartásban. És amikor Thrall volt
megtanult enni egy aljas főzet a vér, a tehéntej, és a zabkása saját kis kezek, három
fegyveres őrök jöttek, és kiforgatta őt távol Taretha karjaiban. Sírt, és tiltakozott, és a kapott
kemény csapást neki jogalapot.
  Apja fogta, és csendre intette őt, és megcsókolta sápadt arcát, amikor a vörös kéz lenyomata látható volt. ő
lecsendesítette egy idő után, és mint az engedelmes gyermek azt kívánta megjeleníteni, beleegyezett, hogy soha nem beszélnek Thrall
ismét csak a hétköznapi kifejezések.
  De ő megfogadta, ő soha nem fogja elfelejteni ezt a furcsa lény, hogy már majdnem olyan, mint egy öccse
neki.
  Soha.
  "Nem, nem. Mint ez. "Jaramin Skisson lépett mellé tanítványa. "Tartsd így ujjaival itt. . .
és itt. Ah, így már jobb. Most, hogy ezt a mozgást. . . mint egy kígyó. "
  "Mi egy kígyó?" Kérdezte Thrall. Ő még csak hat éves, de már majdnem akkora, mint tanára. övé
nagy, ügyetlen kezek nem rendelkezett a finom, vékony stylus könnyen, és a agyagtábla tartani kicsúszik a
megragadni. De ő makacs volt, és megállapította, hogy elsajátítsák ezt a levelet, hogy Jaramin hívják "S." Jaramin pislogott mögött nagy szemüveg. "Ó, persze," mondta, inkább magának, mint Thrall. "A
kígyó hüllő nincs lába. Úgy néz ki, ezt a levelet. "
  Thrall felderült elismerést. "Mint egy féreg," mondta. Már sokszor snacked azokon apró finomságokat
hogy utat találtak a cellájában.
  "Igen, ez hasonlít egy féreg. Próbálja újra, a saját ebben az időben. "Thrall nyelvet öltött, hogy segítse a
koncentrációja. A remegő formában jelent meg az agyagot, de tudta, hogy érvényes volt "S." Büszke
magát, kiterjesztettük Jaramin.
  "Nagyon jó, Thrall! Azt hiszem, akkor ideje elkezdtük tanítani, számok, "mondta a tanár.
  "De először, itt az ideje, hogy elkezdi tanulni, hogyan kell harcolni, ugye, Thrall?" Thrall felnézett a lean az alakját
mester, hadnagy Blackmoore, az ajtóban áll. Belépett. Thrall hallotta a zár klikk
zárva, a másik oldalon az ajtó. Még soha nem próbáltam menekülni, de az őrök mindig úgy tűnt, hogy számíthat
őt.
  Egyszerre Thrall leborult, mint Blackmoore tanította. A kedvesen megpaskolta a fejét azt mondta neki,
volt engedélye emelkedik. Megbotlott a lába, hirtelen érzés még nagyobb és megnehezítené, mint máskor. ő
lenézett Blackmoore csizma, várva bármi is volt a mestere volt tartogat számára.
  "Hogy van jön az óráit?" Blackmoore kérdezte Jaramin, mintha Thrall nem voltak jelen.
  "Nagyon jól. Nem tudtam, hogy az orkok voltak annyira intelligens, de - "
  "Ő az intelligens nem azért, mert ő egy ork," Blackmoore megszakad, a hangja elég éles, hogy
Thrall összerándul. "Ő az intelligens, mert az emberek tanított neki. Soha ne felejtsük el, hogy Jaramin. És neked. "A
csizma fordult Thrall irányba. "Nem szabad elfelejteni, hogy akár."
  Thrall hevesen megrázta a fejét.
  "Nézz rám, Thrall."
  Thrall tétovázott, majd felemelte a kék szemű tekintetét. Blackmoore szeme fúrt saját. "Tudod,
mi a neve azt jelenti? "
  "Nem, uram." A hangja annyira durva és mély, még a saját fülének, közvetlenül a zenei ritmus a
emberek hangját.
  "Ez azt jelenti," rabszolga. "Ez azt jelenti, hogy hozzám tartozol." Blackmoore előrelépett, és megtapogatta a ork
mellkasi egy merev mutatóujját. "Ez azt jelenti thatI enyém vagy. Érted ezt? "Egy pillanatra, Thrall
annyira megdöbbent, nem válaszolt. A neve meantslave? Úgy hangzott túl kellemes, ha az ember beszélte,
úgy gondolta, hogy kell lennie egy jó név, egy szép nevet.
  Blackmoore kesztyűs kézzel jött, és csapott Thrall egész arcát. Bár a hadnagy
lendítette a kezét eréllyel, Thrall bőre olyan vastag volt, és kemény, hogy az ork alig érezte. És mégis, a
fújja fájdalmat okozott neki mélyen. Gazdája megütötte! Egy nagy leosztás, hogy megérintse az arcát, a
fekete körmök nyírni rövid.
  "Válaszolj, ha éppen beszélt," csattant Blackmoore. "Érted, amit mondok?" "Igen, Mester Blackmoore," válaszolta Thrall, mély hangján alig suttogva.
  "Kitűnő." Blackmoore dühös arca kisimult egy jóváhagyó mosollyal. Fogai mutatott fehér ellen
A környező fekete haja, kecskeszakáll. Hogy gyorsan, minden rendben van újra. Relief rohantak végig Thrall. övé
ajkak felbukkant a legjobb közelítését Blackmoore mosolya.
  "Ne csináld ezt, Thrall," mondta Blackmoore. "Ez teszi nézel rondább, mint te már."
  Hirtelen, a mosoly eltűnt.
  "Hadnagy," mondta Jaramin halkan, "ő csak próbál utánozni a mosoly, ez minden."
  "Nos, amibe nem kellett volna. Emberek mosolyognak. Orcs nem. Ön azt mondta, hogy jól szerepel az óráit, igen? tud
írni és olvasni, akkor? "
  "Ő olvas a meglehetősen magas szinten. Ahogy az írás, megérti, hogyan, de ezek a vastag ujjak
a nehéz időben néhány a betűkkel. "
  "Kiváló" Blackmoore mondta újra. "Akkor már nincs szükség a szolgálataira."
  Thrall belélegezve gyorsan és nézett Jaramin. Az idősebb férfi tűnt annyira meglepett, ahogy a
A nyilatkozatot.
  "Sok mindent ő még nem tudja, uram," dadogta Jaramin. "Tudja, kicsit a számok, a történelem, a
art - "
  "Nem kell, hogy elsajátítsák a történelem, és tudom tanítani neki, amit tudni számok magam.
És mit jelent egy rabszolga kell tudni a művészet, hmm? Kedvelem úgy gondolja, hogy lenne időpocsékolás, eh,
Rabszolga? "
  Thrall gondoltam röviden az egyszeri Jaramin hozott egy kis szobrot, és azt mondta neki, hogy milyen volt
faragva, hogyan megvitatták, hogyan ő swaddling ruhát az egykor fényes színei a kék és a fehér
volt szőtt. Hogy Jaramin azt mondta, hogy "művészet", és Thrall Szerette volna többet megtudni
az ilyen szép dolgokat.
  "Ahogy én uram kívánságát, így nem Thrall," mondta engedelmesen, így a hazugság, hogy az érzések a szívében.
  "Ez így van. Önnek nem kell tudni, hogy ezek a dolgok, Thrall. Meg kell tanulni, hogyan kell harcolni. "A
nem jellemző szeretet, Blackmoore kinyújtotta a kezét, és letette az Thrall hatalmas vállát.
Thrall összerezzent, aztán meredt gazdája.
  "Azt akartam, hogy tanuljanak az olvasás és írás, mert lehet egy nap kapsz előnyt a
ellenfélnek. Megyek róla, hogy van képzett minden fegyver, amit valaha láttam. Megyek
megtanít a stratégiáról, Thrall, és szemfényvesztés. Fogsz, hogy híres a gladiátor ring.
Ezrek fog énekelni a neved, amikor megjelennek. Hogy hangzik, ugye? "
  Thrall látta Jaramin kapcsolja, és összegyűjti a holmiját. Fájt neki, furcsa, hogy a toll és az agyag
tablet eltűnnek utoljára a Jaramin zsákjában. Gyors, hátranézett, Jaramin költözött
az ajtót, és bekopogott. Ez megnyitotta számára. Kicsúszott, és az ajtó zárva volt.
  Blackmoore várta Thrall válasza. Thrall volt gyorsan tanul, és nem szeretné, hogy struckagain hezitálni az ő válasza. Kényszerítette magát, hogy úgy hangzik, mintha azt hitte, ő elmondta urának: "Ez
izgalmasan hangzik. Örülök én uram kívánja meg, hogy ezt az utat. "
  Ez az első alkalom, amire emlékezett, Thrall ork kilépett a cellából. Nézte a csoda, hiszen, a
két őr előtte, két őr mögött, és Blackmoore tartja a lépést, ő ment keresztül, több
kanyargós kő folyosókon. Mentek fel a lépcső, akkor az egész, majd le a csigalépcsőn, hogy annyira
Kis úgy tűnt, hogy nyomja be Thrall.
  Előttük a fényerő tette Thrall villognak. Közeledtek, hogy a fényerő és a félelem
Az ismeretlen beállítva. Amikor az őrök előtte ment keresztül, és ezen a területen, Thrall megdermedt. a
földön előttünk volt, sárga és barna, nem a megszokott szürke kő. Fekete dolog, ami hasonlított
őrök a földön feküdt, követő minden mozdulatát.
  "Mit csinálsz?" Csattant Blackmoore. "Gyere ki. Egyéb itt rendezték a tőlük jobb karja
hogy képes lesz járni a napfényre. "
  Thrall tudta a szót. "Napfény" lesz abból, amikor a kis léc a cellájában. De nem volt annyira
napfény odakint! És mi a furcsa fekete dolgok? Mik voltak ezek?
  Thrall mutatott a fekete ember formájú dolog a földön. Hogy a szégyen, az őrök kezdtek
nevetve. Egyikük hamarosan eltörlik könnyek az öröm az arcán. Blackmoore elvörösödött.
  "Te idióta," mondta, "ezek csak - By the Light, már én ütött magam egy ork, aki fél a saját
árnyék? "Intett, és az egyik őr megszúrta Thrall vissza mélyen az pont egy lándzsát.
Bár ő természetesen vastag bőrt védeni őt, a termé megcsípte, és Thrall meglódult.
  A szeme égett, és felemelte a kezét, hogy fedezze őket. És mégis, a hirtelen meleg a. . . napfény. .
. a fején és a hát jó érzés volt. Lassan leengedte a kezét, és pislogott, hagyta, hogy a szeme lett
megszokta, hogy a fény.
  Valami hatalmas és zöld tornyosult előtte.
  Ösztönösen, kihúzta magát, hogy ő teljes magassága és ordított rá. Több nevetés az őrök, de ez
ideje, Blackmoore helyeslően bólintott a Thrall reakcióját.
  "Ez egy ál harcos," mondta. "Ez csak még zsákvászon és tömés és a festék, Thrall. Ez egy troll. "
  Ismét kínos lángolt a Thrall. Most, hogy alaposabban megvizsgálja, meg tudta mondani, hogy nem volt
élőlény. Straw szolgált a modell vadászgép a haj, és látta, ahol azt összevarrt.
  "Vajon egy troll igazán néznek ki?" Kérdezte.
  Blackmoore kuncogott. "Csak homályosan," mondta Blackmoore. "Nem volt tervezve a realizmus, hanem
gyakorlatban. Nézni. "
  Kinyújtotta kesztyűs karját, és az egyik őr átadta neki valamit. "Ez egy fából készült kardot,"
Blackmoore magyarázta. "A kard egy fegyver, és az általunk használt fa gyakorlatban. Ha már kellően
edzettem erre, akkor lépni az igazi. "
  Blackmoore tartotta a kardot két kézzel. Ő központú magát, aztán rohant a gyakorlatban troll. ő
sikerült a sztrájk is háromszor, egyszer fejbe, miután a szervezetben, és egyszer végig a hamis kar thatheld ruhával fegyvert, anélkül, hogy elszakadna csúcsra. Légzés csak kissé nehézkesen megfordult és elindult
vissza. "Most próbáld," mondta.
  Thrall kinyújtotta a kezét a fegyver. A vastag ujjai körül. Ez illeszkedik a tenyerébe sokkal jobb, mint
A stylus volt. Úgy éreztem magam, jobban is, szinte családias. Megigazította a fogást, akar csinálni, amit látott
Blackmoore csinálni.
  "Nagyon jó," mondta Blackmoore. Hogy az egyik őr azt mondta, "Nézd meg, hogy, ugye? Ő egy természetes.
Mivel tudtam, hogy így lesz. Most, Thrall. . . támadás! "
  Thrall megpördült. Ez az első alkalom az életében, teste mintha hajlandó megtenni, amit kért tőle. felemelte
a kardot, és legnagyobb meglepetésére, egy üvöltés tört elő a torkából. Lába kezdett pumpálni szinte saját
önszántukból, simán és gyorsan vitte felé ál troll. Felemelte a kardot - Ó, ez volt
Olyan egyszerű - és lesújtott vele a sima arc egész troll testét.
  Volt egy szörnyű csattanás, és a troll ment vitorlázni a levegőben. Hirtelen attól is csinált
valami nagyon nincs rendben, Thrall kegyelme fordult esetlenség megbotlott a saját lábában. Megnyomta
A föld kemény és érezte, hogy a fából készült kardot repedés alatta.
  Thrall feltápászkodott, és leborult, meg arról, hogy valamiféle szörnyű büntetés volt,
hogy következik. Eltörte a modell troll, és elpusztította a gyakorló kard. Annyira nagy, hogy ilyen ügyetlen. . .!
  Hangos Hoppá töltötte be a levegőt. Más, mint Jaramin, a néma őrök, és az alkalmi látogatás
Blackmoore, Thrall nem volt sok interakció az emberekkel. Az biztos, hogy nem tanult meg felismerni
A finomabb pontjait, szavak nélküli zajokat, de volt egy furcsa gyanú, hogy ezek nem voltak hangjai
harag. Óvatosan felnézett.
  Blackmoore volt óriási mosollyal az arcán, ahogy az őrök. Egyikük hozta a tenyerek
Az össze a kezét, hogy hozzon létre egy hangos cuppanós hangot. Amikor megpillantotta Thrall, Blackmoore a
mosoly még jobban kitágult.
  "Nem megmondtam, hogy meghaladja majd minden várakozást?" Kiáltott Blackmoore. "Jól Thrall! Szép munka! "
  Thrall pislogott, bizonytalan. "Én. . . ez nem volt baj? "kérdezte. "A troll és a kard. . . én tört
őket. "
  "A fenébe, ha nem! Most először lengett a kard és a troll vitorlák át az udvaron! "
Blackmoore a szédülés alábbhagyott kissé, és ő átkarolta a fiatal ork barátságos módon.
Thrall megfeszült, majd elernyedt.
  "Tegyük fel, hogy a gladiátor ring," Blackmoore mondta. "Tegyük fel, hogy troll volt az igazi, hogy a
kard volt az igazi. És tegyük fel, az első alkalommal, amikor fel van töltve, megütötte olyan nehéz, hogy ő esett olyan messze.
Nem látod, hogy ez egy jó dolog, Thrall? "
  Az ork állítólag ő. Az ő nagy ajkak akarta nyúlik át a fogait mosolyogva, de ő ellenállt a
impulzus. Blackmoore még soha nem volt ennyire elégedett vele, ilyen nyájas, korábban, és azt kívánta tenni
semmi sem zavarja meg a pillanatot.
  Blackmoore megszorította Thrall vállát, majd visszatért a férfiak. "Te!" Kiáltotta, hogy egy őr. "Get
Az a troll vissza a csuka, és győződjön meg róla, hogy biztonságos ahhoz, hogy ellenálljon a Thrall hatalmas ütéseket. Te, nekem még egy gyakorló kard. Hells, érts öten. Thrall hajlamos megtörni őket! "
  Ki a szeme sarkából, Thrall mozgást látott. Megfordult, és egy magas, karcsú férfi a göndör haj
öltözött festéssel piros, fekete, arany és, hogy a jelölt őt, mint az egyik Blackmoore szolgái. Vele volt
nagyon kicsi emberi lény fényes sárga haj. Úgy nézett ki, nem olyan, mint az őrök, hogy Thrall tudta. ő
vajon ez az ember gyermeke. Úgy nézett ki, lágyabb, és ruhák nem voltak a nadrág és tunikák
a másik viselt, de a hosszú, áramló ruhát, hogy letöröltem a poros földön. Volt ez, akkor, a női gyerek?
  Szegezte a kékek a gyermek. Mintha nem félnek a csúnya megjelenést egyáltalán.
Éppen ellenkezőleg, ő találkozott az övével egyenletesen, és nézte, ahogy a lány mosolygott és integetett neki, mintha
boldog volt, hogy látja.
  Hogyan lehet egy ilyen dolog lehet? Még Thrall figyelte, próbálta meghatározni a megfelelő választ, a férfi
őt kísérő szorított kezét a kis szuka vállát, és kormányzott lányt.
  Szeretné tudni, mi is történt, Thrall visszafordult az ujjongó emberek, és lehunyta a nagy, zöld
kézből másik gyakorló kard.

 THREE

  Aroutine gyorsan létre, az egyik, hogy Thrall esetében követni fog a következő néhány évben. Ő lenne
etetni hajnalban, kezét és lábát tapsolt a bilincset, hogy megengedte neki, hogy shuffle az udvarra a
Durnholde, és ott lenne a vonat. Eleinte Blackmoore maga vezényelte a képzés, megmutatva neki
az alapvető mechanika, és gyakran dicséri őt Kitörően. Néha azonban Blackmoore indulat volt
Éles és semmi Thrall tehetett volna tetszeni neki. Ilyenkor a nemes beszéde kissé
elkent, mozdulatai rendszertelenül, és ő szidják az ork ok nélkül, hogy Thrall tudta megkülönböztetni.
Thrall jött, hogy egyszerűen elfogadni azt a tényt, hogy ő méltatlan volt. Ha Blackmoore lehordta őt, meg kell
mert megérdemelte; minden dicséretet egyszerűen az Úr saját kedvességét.
  Néhány hónap múlva azonban egy másik férfi lépett be, és Thrall megszűnt lásd Blackmoore rendszeresen. ezt
férfi, ismert, hogy Thrall csak őrmester, hatalmas volt az emberi mértékek. Állt jóval több, mint hat láb,
Vastag hordó mellkas borított göndör, vörös hajú. A haj a fején vörös volt, a kócos rongykorong
egyeztetni a hosszú szakálla. Viselt, fekete kendő csomózott körül a torkát, és az egyik füle bír,
nagy fülbevaló. Az első nap bejött, hogy foglalkozzon Thrall és a többi harcosok, akik képzése folyik
mellé, ő fix mindegyik egy kemény tekintetét, és kiáltotta a kihívást.
  "Látod ezt?" Rámutatott egy tömzsi mutatóujjával, hogy a csillogó karika bal fülében. "Nem vettem ezt a
a tizenhárom éve. Már képzett ezer újoncok, mint te kölykök. És mindegyik csoporttal is közlöm
ugyanezzel a kihívással: RIP ezt a fülbevalót a fülembe, és Elmondok megvert péppé. "vigyorgott, bemutatva
Több hiányzó fog. "Nem hiszem, hogy most, p'raps, de mire végzek veled, akkor eladnám a
saját anyja a lehetőséget, hogy egy swing rám. De ha én vagyok már annyira lassú, hogy nem tudom kivédeni a támadást
bármely hölgyek, akkor azt megérdemlik, hogy fülembe letépte, és kénytelenek lenyelni azt, ami megmaradt az én
fogak. "
  Ő volt lassan sétál le a pályáról a férfiak és most hirtelen megállt előtte Thrall. "Ez
kétszeresen is az Ön számára, benőtt goblin, "őrmester vicsorgott.
  Thrall lesütötte a szemét, zavaros. Azt tanulta, soha, soha, hogy emelje fel a kezét az emberek ellen.
És mégis úgy tűnt, hogy ő volt velük a harcot. Nem volt rá mód, hogy valaha is megpróbálja ripSergeant fülbevalója az ő lebeny.
  A nagy kéz csúszott alatt Thrall állát, és berántotta fel. "Úgy nézel rám, amikor hozzád beszélek, akkor
megérteni? "
  Thrall bólintott, most már reménytelenül zavarodva. Blackmoore nem akarta, hogy a szemébe nézzen. Ez az ember volt
Csak megparancsolta neki, hogy pontosan erre. Mit tehetett volna?
  Őrmester osztotta el pár. A szám nem volt egyenletes, és Thrall egyedül állt. őrmester vonultak
joga hozzá, és dobta a fakard neki. Ösztönösen, Thrall elkapta. Őrmester felmordult
jóváhagyásra.
  "Jó szem-kéz koordináció," mondta. Mint a többi férfi, aki végzett egy pajzs, és volt rajta
nehéz, jól párnázott páncélt, amely megvédené a testét és fejét. Thrall nem volt. A bőre annyira
sűrű, hogy alig érezte az ütéseket, mint volt, és ő volt ki olyan gyorsan, hogy minden ruhát vagy páncél
vágású neki, hogy hamarosan túl kicsi.
  "Lássuk, hogyan véded magad, akkor!" És minden további figyelmeztetés, őrmester felszámolásra Thrall.
  A legrövidebb második, Thrall zsugorodott a támadást. Aztán benne valami úgy tűnt, hogy kattintson a
helyen. Már nem költözött egy hely a félelem és zavar, hanem egy olyan hely a bizalom. Felállt
egyenes, hogy ő teljes magasságában, és rájött, hogy növekszik olyan gyorsan, hogy ő volt magasabb is, mint a
ellenfélnek. Felemelte a bal karját, amelyről tudta, hogy egy napon tartani a pajzs nehezebb, mint egy ember, aki
elleni védekezés a fakard, és hozta a saját gyakorlat a fegyvert egy sima arc. ha
Őrmester nem reagált lenyűgöző sebességet, Thrall kardja volna csapódott a sisakját. és
még ez a védelem, Thrall tudta, hogy a hatalom mögött csapást olyan volt, hogy őrmester valószínűleg
megölték volna.
  De őrmester gyors volt, és a pajzsa blokkolt Thrall valószínűleg végzetes csapást. Thrall morgott a meglepetéstől
Őrmester leszállt egy csapásra a saját ellen Thrall csupasz hátához. Megbotlott, dobott rövid időre le
egyensúlyt.
  Őrmester vette a nyitó és préselt, leszállás három gyors fúj, hogy megölte volna az unarmored
ember. Thrall visszanyerte az egyensúlyát, és úgy érezte, egy furcsa, forró érzelem túlfeszültség rajta keresztül. Hirtelen, ő világában
szűkült az ábrán előtte. Minden frusztráció és tehetetlenség menekült, helyébe egy halálos hangsúly:
Ölj őrmester.
  Üvöltötte hangosan, a hatalom a saját hangját megdöbbentő is, aztán felszámolásra. Felemelte a fegyverét
és ütött, felemelte, és ütött, esik az eső belefúj a nagy ember. Őrmester próbálta visszavonulni és csizmás lábát
megcsúszott egy kövön. Ő hanyatt esett. Thrall újra felkiáltott, mint egy forró vágy, hogy összetör őrmester feje
péppé söpört végig rajta, mint egy fehéren izzó dagály. Őrmester sikerült a kardot előtte, és
eltérítette a legtöbb ütést, de most Thrall volt vele tűzött között a bombaerős lába. Ő dobta félre
kardját, és kinyújtotta a kezét a nagy. Ha tudna csak rögzítse őket körül Blackmoore nyakát
-
  Megdöbbenve kép úszott a szeme előtt, Thrall megdermedt, ujjai cm-re őrmester
torkát. Ezt védi fejkötőszalag, persze, de Thrall ujjai erőteljesek voltak. Ha sikerült neki
visszaszorítja -
  És akkor több férfi volt rá egyszerre, kiabált vele és fogás őt le a fekvő alak a
Harcolj oktató. Most ez volt Thrall, aki a hátán feküdt, a hatalmas fegyvert emelni, hogy kivédjék az ütéseket ofseveral kardok. Hallotta a furcsa hang, aclang, majd látta, hogy valami fémes elkapni a fényes
napfény.
  "Állj!" Üvöltött őrmester, a hangja olyan hangos, és parancsoló, mintha nem csak volt néhány centire
a haláltól. "A fene egye meg, tartása vagy fogom vágni a véres karját! Hüvelyébe kardodat ebben a percben, Maridan! "
  Thrall hallottam asnick. Aztán két erős kar ragadta, és ő húzta a lábát. Csak bámult
Őrmester.
  Hogy a teljes meglepetés, őrmester hangosan felnevetett, és megveregette a kezét az ork vállán. "Jó munkát,
legény. Ez a legközelebbi, amit valaha is, hogy miután velem fülbevaló kikapta - és az első meccsen, hogy.
Te egy született harcos, de elfelejtette a cél, nem igaz? "Rámutatott, hogy az arany karika. "Ez volt az
cél, nem szorította ki az életet nekem. "
  Thrall küzdött, hogy beszéljen. "Sajnálom, őrmester. Nem tudom, mi történt. Ön megtámadták, majd.
. . . "Nem akarta elmondani a rövid kép Blackmoore volt neki. Ez elég rossz volt, hogy ő
elvesztette a fejét.
  "Néhány ellenség, fogsz akar csinálni, amit csináltál," mondta őrmester, meglepve vele. "Jó taktika
ott. De néhány ellenfél, mint az összes emberek akkor szembesülnek, fogsz szeretnénk, hogy 'em le, és
majd befejezni. Ennyivel. A vérszomj lehet menteni a elrejteni egy igazi csata, de a gladiátor harcok, akkor
sokkal inkább arra kell itt - "megkocogtatta a halántékát" -, mint itt ", és megpaskolta a hasát. "Azt akarom,
Ön elolvassa néhány könyvet a stratégiát. Azt olvastam, ugye? "
  "Egy kicsit" Thrall sikerült.
  "Meg kell tanulni a történelem csatában kampányok. Ezek a kölykök mind tudjuk, "és intett a másik
fiatal katonák. "Egy ideig ez lesz az előnye." Megfordult, hogy nézz így rájuk. "De csak egy alkalommal,
legények. Ez az egy van, bátorságot és erőt, és ő, hanem egy csecsemő még. "
  A férfi lelőtte Thrall ellenséges pillantásokat. Thrall érezte hirtelen melegséget, a boldogság soha nem ismert. ő
Már majdnem megölte ezt az embert, de nem volt megrovásban részesítette. Ehelyett azt mondták, amire szüksége volt, hogy megtanulják,
javítására, hogy tudják, mikor megy a kill és mikor kell mutatni. . . mi van? Mit egyik nevezni, amikor az egyik
kímélte az ellenfelet?
  "Őrmester," kérdezte, vajon ő is büntetni is hangot az a kérdés, "néha. . .
Ön azt mondta, néha nem megölni. Miért ne? "
  Őrmester ránézett egyenletesen. "Úgy hívják kegyelmet, Thrall," mondta csendesen. "És akkor megtudjuk, hogy,
is. "
  Mercy.Under lélegzetét, Thrall fordult a szó fölött a nyelvén. Ez egy édes szó.
  "Azt hadd tegye ezt meg?" Bár Tammis nem kellett volna tudomása van ebben a konkrét
közötti beszélgetés a gazdáját, és a férfi bérelte a vonat Thrall, Blackmoore éles hangja
végzett. Megállt az ő feladata a takarítás a sarat a Blackmoore csizma, Tammis feszült hallgatni. ő
Nem hiszem, ennek a lehallgatás. Arra gondolt, hogy ez a létfontosságú módja, hogy megvédjük a családja jólétét.
  "Ez egy jó harci lépés." Sergeant Kitudjaki egyéb válaszolt, hangzó egyáltalán nem védekezik. "Én
kezelt úgy, ahogy azt Vajon ez már más ember. "" De Thrall nem egy ember, ő egy ork! Vagy nem vetted észre? "
  "Igen, volt," mondta őrmester. Tammis manőverezni magát, hogy tudta-peer a félig zárt
ajtót. Őrmester úgy nézett ki a hely Blackmoore gazdagon díszített fogadó szobába. "És ez nem az én
hely megkérdezni, hogy miért akarsz "im képzett annyira alapos."
  "Igazad van ezzel kapcsolatban."
  "De youdo szeretné" im képzett alapos, "mondta őrmester. "És pontosan ez az, amit csinálok."
  "Azáltal, vele szinte ölni?"
  "Dicséretével egy jó lépés, és megtanítják" im amikor jó használni a vérszomj, és ha ez jó,
tartsa hűvös fejjel! "morgott őrmester. Tammis megfojtotta egy mosolyt. Nyilvánvaló, hogy vált nehéz
Őrmester, hogy az övé. "De nem ez az ok, amiért jöttem. Megértem, hogy tanítsuk "im olvasni. azt akarom,
"Im, hogy egy pillantást néhány könyvet."
  Tammis tátongott.
  "Mi van?" Kiáltott Blackmoore.
  Tammis már teljesen feledésbe merült a házimunkát ő látszólag teljesítő. Csak bámult a résen át a
ajtót, ecsettel a kezében, és egy sáros csizma a másik, feszülten figyelt. Amikor nem volt egy könnyű csapból
vállát, majdnem kiugrott a bőréből.
  Szív lüktetett, ő megpördült, és íme Taretha. Vigyorgott huncutul rá, kék szeme flicking a
ezek az apja, hogy az ajtót. Nyilvánvaló, pontosan tudta, mit csinál.
  Tammis zavarban volt. De ez az érzelem volt felülbírálni a szenvedélyes vágy, hogy tudja, mi volt
történni fog. Felemelte az ujját a szája, és Taretha bölcsen bólintott.
  "Most, hogy miért mentél és tanítani egy ork olvasható lesz, ha nem akarta, teszi ezt?"
  Blackmoore köpködött valami összefüggéstelen.
  "" E-nek van egy agy, bármit is gondol rá, és ha akarja, "im képzett, ahogy te mondtad,
megvan, hogy neki megértése harci taktika, térképek, stratégiák, ostrom technikák - "
  Őrmester nyugodtan ketyeg dolgokat ujjain. "Rendben!" Blackmoore felrobbant. "Bár én
képzelni, megérem majd megbánni. . . . "Ő odament a falon a könyvek és gyorsan kiválasztott egy pár.
"Taretha!" Üvöltötte.
  Fiatal és az idősebb Foxton szolgái ugrott. Gyorsan Taretha kisimította a haját, hozott egy kellemes
kifejezést, és belépett a szobába.
  Ledobta a meghajlás. "Igen, uram?"
  "Itt." Blackmoore kezébe nyomta a könyveket rá. Ők voltak nagy és nehézkes, és megtöltötte a fegyvert. ő
bámult rá szélére a felső könyvet, csak a szeme látható. "Azt akarom, hogy ezeket Thrall
őr, hogy adjon neki. "" Igen, uram, "Taretha válaszolta, mintha ez valami ő kérte, hogy nem minden nap, és nem az egyik
legmegdöbbentőbb dolog Tammis hallotta gazdája érdekében. "Ők egy kicsit nehéz, uram. . . Lehet megyek én
negyedévében egy zsák? Ez teszi a hordozó könnyebb. "
  Úgy nézett ki, minden ízében engedelmes kis cselédlány. Csak Tammis és Clannia tudta, hogy éles agy
- És a nyelv - került mögött, hogy megtévesztően édes arcát. Blackmoore kissé megenyhült, és
megpaskolta szőke fejét.
  "Természetesen, a gyermek. De vigye őket egyenesen át, megértette? "
  "Valóban, uram. Köszönöm, uram. "Úgy tűnt, hogy megpróbálja pukedliznek, meggondolta magát, és elment.
  Tammis becsukta az ajtót maga mögött. Taretha feléje fordult, ő nagy csillogó szemekkel. "Ó, Da!" Lány
lélegzett, a hangja lágy, így nem végezne. "Én megyek, hogy őt látni!"
  Tammis szíve. Azt remélte, ő több mint felkavaró érdeklődés az ork jólétét. "Nem,
Taretha. Te csak átengedni a könyveket, hogy az őrök, ez minden. "
  Az arca esett, és elfordult szomorúan. "Ez csak. . . hiszen Faralyn meghalt. . . ő az egyetlen kistestvére I
van. "
  "Ő nem a testvéred, ő egy ork. Egy állat, amelyek csak a táborokban, vagy gladiátor harcokban. Ne feledje, hogy. "
Tammis gyűlölte csalódást lányát semmit, de ez volt az a gyermek saját jó. Azt nem lehet
Észrevettem, amelynek érdeke a Thrall. Csak rosszul jönne, hogy ha Blackmoore rájön.
  Thrall mélyen aludt, kopott ki az izgalom a napi gyakorlatban, ha az ajtó a cellájába
kivágódott. Pislogott álmosan, aztán talpra állt, mint az egyik őr lépett be, kezében egy nagy
zsák.
  "Hadnagy mondja ezek az Ön számára. Azt akarja, hogy befejezze őket, és képes beszélni vele erről
őket, "mondta az őr. Volt egy csipetnyi megvetéssel a hangjában, de Thrall gondoltam semmi rosszra. a
őrök mindig beszélt hozzá megvetően.
  Az ajtót húzta csukott és zárt. Thrall nézett a zsákba. A csemege meghazudtoló hatalmas
frame-ben kioldotta a csomót, és benyúlt. Ujjai valami szögletes és kemény, de
hogy adott egy kicsit.
  Nem is lehetne. Eszébe jutott az érzést. . . .
  Alig mert remélem, ő húzta oda a félhomályban cellája és bámult rá. Ez volt, sőt, a
könyvet. Elolvasta a címet, hangzó hangosan: "A History of Szövetsége Lor-Lordaeron." Kíváncsian ő
Megragadta a második könyv, és egy harmadik. Mindnyájan hadtörténeti könyveket. Ahogy tükrözött egy nyitott,
valami rebbent a szalmával fedett emeleti cellájában. Ez egy kis, szorosan összehajtogatott darab
pergamen.
  Kíváncsian kibontotta, fogta idejét a nagy ujját. Ez egy megjegyzés. Az ajkai dolgozott, de ő
Nem hangosan beszélni:
  Kedves Thrall,
  Mester B. elrendelte, hogy vannak ezek a könyvek annyira izgatott vagyok az Ön számára. Nem tudtam, hogy ő hadlet megtanulod, hogyan kell olvasni. Hagyta, hogy megtanulják, hogyan kell olvasni is, és én szeretem olvasni. Hiányzol, és remélem,
Ön is. Úgy néz ki, mint amit az iskolában készítenek te az udvarban fáj Remélem minden
igaza van. Szeretném megtartani beszél veled akarsz? Ha igen, írjon nekem egy feljegyzést hátoldalán
ezt a papírt, és hajtsa vissza a könyvet tettem rá. Megpróbálom jöjjön és nézze meg, ha nem tartja
Engem keres Im a kislány, aki integetett, hogy egy időben. Remélem, írsz vissza !!!!!
  szerelem Taretha
  P.S. Ne mondd el senkinek a levélről mi lesz nagy bajban !!!
  Thrall nehézkesen leült. Nem akarta elhinni, amit az imént olvastam. Emlékezett a kis női
gyermek, és nem értette, miért tette, odaintett neki. Nyilvánvaló, ő ismerte őt, és. . . és thoughtwell a
őt. Hogyan lehetséges ez? Ki volt ő?
  Kinyújtotta a mutatóujját, és nézett a tompa, nyírni köröm. Úgy kellett volna tennie. Bal karján, a
scratch volt a gyógyulás. Thrall döfött, amilyen mélyen csak tudta, és többszöri próbálkozás után sikerült elszakítani a kis
sebet újra. A lassú szivárog a bíbor jutalmazták az erőfeszítéseit. Használja a köröm, mint egy ceruzát, s
Gondosan hátoldalára írt a jegyzet egy szót:
  IGEN.

FOUR

  Thrall tizenkét éves volt, amikor meglátta az első ork.
  Ő volt a képzés kívül a vár alapon. Miután megnyerte az első csatát évesen nyolc,
Blackmoore egyetértett őrmester terve, hogy az ork nagyobb szabadságot - legalábbis a képzés. még mindig
Volt egy bilincs rögzítve az egyik lábát, ami viszont alaposan csatolt egy hatalmas sziklára. nem
még egy ork Thrall ereje képes lenne menekülni, hogy csatlakozik a lábát. A láncok vastagok voltak
és erős, nem valószínű, hogy megtörje. Miután az első alkalommal két, Thrall fizette sem vetett. A lánc hosszú volt és
neki elég hely a manőverezésre. A gondolat, hogy menekülés még soha nem jutott az eszébe. ő volt
Thrall, a rabszolga. Blackmoore volt a mestere, őrmester edzőjét, Taretha a titkos barátja. Minden volt, hiszen
legyen.
  Thrall sajnálta, hogy ő soha nem barátkoztam minden férfi, akivel gyakorolt. minden évben
volt egy új csoportot, és ezek mind vágott az azonos ruhát: fiatal, lelkes, lenéző, és enyhén
megijedt a mamut zöld lény, akivel volt várható, hogy a vonat. Csak őrmester adtál
neki egy bók; csak őrmester beavatkozott, amikor egy vagy több lenne összeáll Thrall. Időnként Thrall
azt kívánta, bárcsak harcot, de eszébe jutott a fogalom a tiszteletre méltó küzdelmet. Bár ezek a férfiak
gondolt rá, mint az ellenség, tudta, hogy nem, és megölt vagy súlyosan megsebesítve őket volt
rossz dolog.
  Thrall volt éles füle, és mindig odafigyelt a tétlen pletykák a férfiak. Mert azt hitték neki
agyatlan brute, nem voltak elég óvatosak a nyelvüket az ő jelenlétében. Ki fejében a szavak, amikor
Az egyetlen szemtanú egy állat? Ez volt ezen a módon, hogy Thrall megtudta, hogy az orkok, egyszer félelmetes ellenség,
voltak gyengül. Egyre több közülük lebukás kerekítve valami úgynevezett
"Internáló táborokba." Durnholde volt az alapja, és minden felelős ezekben a táborokban benyújtott most itt,
míg underlings végzett a napról-napra működését a táborokban. Blackmoore volt a vezetője összes
őket. Volt néhány csatározások még, de egyre ritkábban. Néhány ember jelen thetraining még soha nem látott egy ork harci mielőtt találkozott Thrall.
  Az évek során őrmester tanított Thrall finomabb pontjait kézitusa. Thrall volt járatos
minden fegyvert használt a harcok: kard, szablya, lándzsa, a Morningstar, tőr, csapás, net, fejsze, klub,
és alabárd. Ő már megkapta volna a barest a páncél; ítélték izgalmasabb a nézés
kiszorítja ha a harcosok kevés védelmet.
  Most ott állt a középpontjában egy csoport gyakornokok. Ez volt ismerős területén vele, és több volt a
javára a fiatal férfiak, mint neki. Őrmester úgynevezett ez a forgatókönyv "cseng". A gyakornokok voltak (a
Természetesen) emberek, akik állítólag utol egyik a néhány megmaradt renegát orkokat, aki
elhatározta, hogy nem megy le harc nélkül. Thrall volt (természetesen) a dacos ork. Az ötlet az volt számukra
hogy dolgozzon ki legalább három különböző módon megragadni, vagy megöli a "lator ork."
  Thrall nem volt különösen kedvelte ezt a forgatókönyvet. Ő sokkal inkább egy-egy harci hogy mivel a
target of néha akár tizenkét embert. A fény a férfi szeme a gondolatra, hogy harcolni vele, és
A mosoly ajkukon, mindig van döbbenve, Thrall. Az első alkalommal őrmester hatályba léptetett olyan forgatókönyv, Thrall
nehezen tudták idézése fel a szükséges ellenállás szükséges annak érdekében, hogy ezt a hatékony
segédeszközként. Őrmester volt, hogy őt félre, és biztosítsák neki ez volt minden joga magát. A férfi volt
páncélt és valódi fegyvereket; ő csak egy fából készült gyakorló kard. Nem valószínű, Thrall okozna
maradandó egészségkárosodást.
  Tehát most, miután végre ez a rutin többször is az elmúlt néhány évben, Thrall azonnal
lett a vicsorgó, ragadozó vadállat. Az első néhány alkalommal, ez volt nehéz elkülöníteni a fantáziát a
valóság, de könnyebbé vált a gyakorlattal. Ő sosem elveszíti az irányítást ebben a forgatókönyvben, és ha a dolgok tett
viszont rossz, hogy bízik őrmester az életét.
  Most már közelebb lépett hozzá. Megjósolható, úgy döntöttek, egyszerű testi sértés, mint az első három taktika. két volt
kardok, lándzsák négy volt, és a többi volt tengely. Egyikük szúrt.
  Thrall gyorsan hárított, a fakard repül fel a megdöbbentő sebességgel. Felemelte a hatalmas lábát, és
kirúgták, feltűnő a támadó teljes a mellkasban. A fiatalember ment száguldó hátra, csodálkozva
sima arcán. Ott feküdt a földön, levegőért kapkod.
  Thrall megpördült, előrevetítve azt a megközelítést, a másik kettő. Jöttek rá lándzsák. Karddal,
bekopogott az egyikük az útból olyan könnyen, mint ha az emberi volt egy bosszantó rovarok. az ő
szabad kezet, mert nem volt pajzs, megragadta a másik férfi lándzsát, rántotta meg a kezéből, és átdobta
körül, így az éles penge volt, szemben a férfit, aki mindössze másodperccel ezelőtt, már hadonászó
fegyver.
  Ha ezt bárki egy igazi csata, Thrall tudta volna süllyedt a lándzsát a férfi teste. De ez volt
csak gyakorlat, és Thrall volt a kontroll. Felemelte a dárdát és azon volt, hogy dobálják el, amikor egy szörnyű
hangra mindenki fázik a lába nyomát.
  Thrall fordult, hogy egy kis kocsi közeledik a várat a kis, kanyargós úton. Ez történt
Sokszor minden nap, és az utasok mindig ugyanaz volt: a gazdák, kereskedők, új tagok,
látogató méltóságok valami.
  Ezúttal nem.
  Ebben az időben a sikoltozó lovak húzta a kocsit tele szörnyű zöld lények. Ők voltak a fém
ketrecben, és úgy tűnt fölé hajolva. Thrall látták, hogy láncolva az alján a kocsi. Ő wasfilled a horror saját groteszk. Ők voltak a hatalmas, torz, büszkélkedhetett mamut agyarai helyett
fogak, volt apró, éles szemét. . . .
  És akkor az igazság megütötte. Ezek voltak az orkok. Az úgynevezett embereket. Ez volt az, ami úgy nézett ki, mint a
emberek. A gyakorló kard esett hirtelen tehetetlen fingers.I'm undorító. Én vagyok ijesztő. Én vagyok
szörny. Nem csoda, hogy utálnak annyira.
  Az egyik a vadállatok megfordult, és kinézett Thrall egyenesen a szemükbe. Azt akarta levenni, de nem sikerült. ő
nézett vissza, alig lélegzett. Miközben figyelte, az ork valahogy sikerült kiragadja magát ingyen.
A sikoly, hogy összetört Thrall füle, a lény vetette magát a ketrec bárok. Elérte a
kezében véres a feldörzsölést a bilincsek, megragadta a bárok, és mielőtt Thrall döbbent szeme hajlított őket
elég széles, hogy álljon hatalmas ömlesztett keresztül. A kocsi még mozgott, mint a rémült lovak futott
végsebesség. Az ork csúnyán elesett és hengerelt néhány alkalommal, de egy pillanat múlva már működött
felé Thrall és a harcosok sebességgel meghazudtoló ő mérete.
  Kinyitotta a szörnyű száját, és üvöltött valamit, ami úgy hangzott, mint a szavak: "Kagh! bin MOG
g'thazag cha! "
  "Attack, bolondok!" Kiáltotta őrmester. Unarmored, mint ő volt, megragadta a kardot, és futni kezdett, hogy
megfelelnek az ork. A férfi mozogni kezdett, és rohant a Őrmester támogatást.
  Az ork nem is zavarta, hogy nézd őrmester az arcát. Megfordult ki a megbilincselt bal oldali,
fogott őrmester tér a mellkas, és küldött neki repül. Ő jött be, kérlelhetetlen. Szeme rögzítve
A Thrall, és újra kiáltotta a szavakat, "Kagh! Bin MOG g'thazag cha! "
  Thrall kevertük, végül riasztotta fel a félelmét, de nem tudom, mit tegyek. Felemelte a gyakorló kard
és megállt egy védekező testtartást, de nem jutottak tovább. Ez rettenetesen ronda dolog volt a töltés felé.
Ez volt a leghatározottabban az ellenség. És mégis, ez volt az egyik saját népe, az ő teste és vére. Egy ork, csak
mint Thrall volt egy ork, és Thrall nem tudta rászánni magát, hogy megtámadják.
  Még Thrall bámult, a férfi hullott az ork és a nagy zöld szervezet lement alatt villant
kardok és fejszék és fekete páncélt. Vér szivárgott ki alatta a halom ember, és amikor végre volt
több mint álltak vissza, és tekinthető egy halom zöld és piros húsú, ahol egy élőlény volt egykor.
  Őrmester támasztotta magát a könyökére. "Thrall!" Kiáltotta. "Vigyétek vissza a cellnow! "
  "Mi a neve minden, ami szent, hogy youdone?" Kiáltott Blackmoore, bámult megdöbbentette az őrmester
aki azért jött, hogy neki nagyon ajánlott, aki most személyt Blackmoore volna utálni
Több, mint bármely más. "Soha nem kellene, hogy egy másik ork, nem egészen. . . most már tudja, a fenébe is.
Mire gondoltál? "
  Őrmester sörtéjű alatt verbális támadást. "Én wasthinking, uram, hogy ha nem akar Thrall, hogy lát
Más orkok, lehet, hogy azt mondta, hogy. Én wasthinking, uram, hogy ha nem akar Thrall látni más
orkok lehet, hogy elintézte, hogy a kocsik szállítják őket megközelíteni, amikor Thrall volt a cellájában. én
wasthinking, uram, hogy - "
  "Elég!" Üvöltötte Blackmoore. Vett egy mély lélegzetet, és összeszedte magát. "A baj megtörtént.
El kell gondolkodni, hogyan kell megjavítani. "
  Ő nyugodtabb hangon tűnt, hogy megkönnyítse őrmester is. Egy kevésbé harcias hangon, a tréner megkérdezte: "Thrall van
Soha nem ismert, hogy nézett ki, akkor? "" Soha. Nem tükrök. Nem mindig medencék víz. Ő már azt tanította, hogy az orkok söpredék, ami persze
Igaz, és hogy megengedik neki, hogy élni csak azért, mert keresik meg nekem a pénzt. "
  Csend ereszkedett, mint a két férfi Kereste a gondolataikat. Őrmester megvakarta a vörös szakállas elgondolkodva, majd
azt mondta: "Tehát tudja. Akkor mi van? Csak azért, mert ő született egy ork nem jelenti azt, hogy nem lehet több, mint
hogy. Nem kell, hogy egy agyatlan brute. Ő nem, sőt. Ha biztatta, hogy gondol magára,
Ahogy egyre több humán - "
  Őrmester javaslata feldühítette Blackmoore. "Ő nem!" Tört ki. "Heis a brute. Nem akarok vele
kapok ötleteket, hogy ő nem más, mint egy nagy zöld bőrű ember! "
  "Akkor, kérlek, uram," mondta őrmester, köszörülés ki a szavakat összeszorított fogai között, "whatdo akarod,
hogy tartja magát? "
  Blackmoore volt válasz. Nem tudta. Azt még nem gondoltam, hogy ez így. Úgy tűnt úgy,
egyszerű mikor belebotlott az ork gyermek. Emelje őt, mint egy rabszolga, a vonat vele a harcot, neki az
az emberi szélén, aztán ő lesz egy sereg megverték orkok és megtámadják a Szövetség. Thrall a
vezetője egy új életre ork hadsereg, ami a díjak, Blackmoore lenne ereje miatt elveszíti a legtöbb
eltúlzott fantáziák.
  De nem működött, így történt. Legbelül tudta, hogy valamilyen módon őrmester igaza volt. jobbágy
nem kell érteniük, hogy az emberek gondolták, és indokolt, ha akart szállni, hogy a tudás ura
A vad orkok. És mégis, ha tanult, lehet, hogy nem ő a lázadás? Thrall kellett tartani, az ő helyére, emlékeztette
ő alacsony birth.Had hogy. By the Light, mi volt a helyes dolog? Hogyan lehet a legjobban kezelni ezt a lényt érdekében
termelni a tökéletes háborús vezető, anélkül, hogy bárki más tudja, több volt, mint egy gladiátor
bajnok?
  Vett egy mély lélegzetet. Nem szabad elveszíteni arcát ez előtt a szolgája. "Thrall szüksége irányba, és mi
kell adni neki, "mondta figyelemre méltó nyugalommal. "Megtanulta elég képzés a munkatársakat. én
Szerintem itt az ideje vagyunk kárhoztatva őt kizárólag a harcban. "
  "Uram, nagyon segítőkész a képzésben," kezdte őrmester.
  "Van minden, de legyőzte az orkokat," mondta Blackmoore, gondolva a több ezer orkok is tolta
a táborokba. "A vezetőjük Végzetpöröly elmenekült, és ők egy szétszórt versenyen. A béke csökkenő
rajtunk. Nem kell, hogy a vonat az újoncok harcolni orkok többé. Bármilyen harcokban, ahol lesz
részt fog férfiakkal szembeni, nem szörnyek. "
  A fenébe. Már majdnem túl sokat mondott. Őrmester úgy nézett, mint aki elkapta a csúszás is, de nem reagált.
  "A férfiak békében kell felvevőpiaca vérszomjuknak," mondta. "Engedje meg, korlátozzák Thrall a gladiátor harcokban.
Ő megtölti a zsebünkbe és vezessen el tiszteletére. "Elvigyorodott. "Én még nem látni az egységes emberről, aki kiállt
akár egy ork. "
  Thrall emelkedésben a soraiban a gladiátorok volt semmi rövid fenomenális. ő volt
Megérkezett a teljes magasságú, amikor nagyon fiatal; ahogy teltek az évek, ő kezdett hozzá ömlesztve hogy a magas alakja. most
ő volt a legnagyobb ork sok még életében nem látott, nem is hallott mesélnek. Ő az úr a gyűrű, és
mindenki tudta.
  Amikor nem harcol ő volt zárva egyedül a cellájában, amely úgy tűnt neki, hogy egyre kisebb a eachpassing nap annak ellenére, hogy Blackmoore elrendelte neki egy újat. Thrall most volt egy kis,
fedett hálófülke és egy sokkal nagyobb terület, ahol a gyakorlatban. Hatálya alá tartozó lereszeljük, ez elsüllyedt gyűrű
volt ál fegyverek minden fajta és Thrall régi barátja, a viharvert képzési troll, amelyre csak tudott
gyakorlatban. Néhány éjszaka, amikor nem tudott aludni, Thrall felállt, és elővette a feszültség a dummy.
  Ez volt a könyvek, hogy Taretha küldött neki, és az értékes üzeneteket, és most egy tablettát, és stylus, hogy
igazán felderült a hosszú, magányos óra. Ők már beszélgettek titkos legalább egyszer egy héten, és
Thrall képzelte a világot, mint Tari festette: A művészet világát, és a szépség, és a társaságot. A világ a
ételek túl rothadó hús és moslékot. A világ, amelyben volt egy helyen.
  Hébe-hóba, a szeme esne után az egyre kopnak tér ruhával, hogy viselte a szimbólumot
A fehér farkas fejét a kék mezőben. Úgy nézne ki gyorsan el, nem akar elengedni a fejében úti le
ezt az utat. Milyen jó lenne csinálni? Olvasta elég könyvet (amelyek közül néhány Blackmoore fogalmam sem volt,
hogy Tari már átadtunk Thrall) megérteni, hogy az ork ember élt a kis csoportok, mindegyik
saját megkülönböztető jelzést. Mit tehetne, egyszerűen mondd Blackmoore, hogy elfáradt, hogy egy rabszolga,
köszönöm, és azt is kérjük ossza Thrall ki, így tudta megtalálni a családját?
  És mégis, a gondolat ugratta. Saját népét. Tari volt saját népe, az ő családja Tammis és
Clannia Foxton. Ő becsülték és szerették. Örült, hogy ő, mint szerető támogatását, mert
kint volt, hogy biztonságos helyen, hogy ő is úgy érezte, nagy szívű ahhoz, hogy eljussanak hozzá.
  Néha azon tűnődött, milyen a többi Foxtons gondolt rá. Tari soha nem említette őket sokkal
többé. Ő azt mondta neki, hogy az anyja Clannia ápolta őt a saját mell, hogy mentse az életét. at
első, Thrall már megérintett, de ahogy egyre idősebbek, és sokat tanultak, megértette, hogy Clannia
nem volt költözött szopni őt a szerelem, de ki a vágy, hogy növelje ott állt a
Blackmoore.
  Blackmoore. Minden út a gondolat véget is ért. Nem tudta elfelejteni volt egy ingatlan volt, amikor
írásban Tari és az olvasás a leveleit, vagy keress rá aranyhajú a lelátókon a gladiátor
mérkőzések. Azt is elveszíti magát a legizgalmasabb őrmester úgynevezett "vérszomj." De ez a pillanat
voltak túl rövid. Még ha Blackmoore maga jött meglátogatni Thrall, hogy megvitassák bizonyos katonai stratégia
Thrall tanult, vagy játszani a Hawks és mezei vele, nem volt összefüggés, nincs értelme a család
ezzel az emberrel. Amikor Blackmoore volt kedélyes, ez volt a hozzáállása a férfi felé egy gyerek. és amikor
ő volt az irritábilis és sötéten dühös volt, ami gyakrabban, mint nem, Thrall érezte, tehetetlen, mint egy gyerek.
Blackmoore megrendelheti az őt megverték, vagy éhen, vagy leégett, vagy bilincselve, vagy - a legrosszabb büntetés
minden, és az egyik, hogy szerencsére még nem fordult elő, hogy Blackmoore - megtagadja tőle való hozzáférést a könyveit.
  Tudta, hogy Tari nem privilegizált életet, nem úgy, ahogy Blackmoore tette. Ő volt a szolgája, az ő
maga módján, annyi rabja, mint az ork, aki nevét viselte. De volt barátok, és még sem köpött
upon, és shebelonged.
  Lassan, kezét költözött, hogy saját maga, hogy elérje a kék swaddling ruhával. Abban a pillanatban, hogy
meghallotta az ajtó kinyit, és nyitva mögötte. Ledobta a ruhát, mintha valami tisztátalan.
  "Gyerünk," mondta az egyik morcos arcú őröket. Ő kiterjesztette a bilincset. "Itt az idő küzdelemben. hallom
hogy van elég az ellenfelek az Ön számára ma. "vigyorgott örömtelenül, barnára fogak. "És
Mester Blackmoore készen van a hide, ha nem nyer. "

 FIVE

Több mint egy évtizede telt el azóta, egy hadnagy Blackmoore volt egyszerre talált
árva ork és a lehetséges válasz az álmait.
  Ők voltak eredményes és boldog évet Thrall mester, és az emberiség számára általában. Aedelas
Blackmoore, egyszer hadnagy, most LieutenantGeneral, már gúnyolták az ő "pet ork", amikor
először hozta, hogy Durnholde, különösen amikor úgy tűnt, mintha a nyomorult kis dolog, amit nem
talpon maradni. Hála az égnek Mistress Foxton és dagadt a cumit. Blackmoore sem tudta képzelni,
minden emberi nő, hogy hajlandó szopni egy ork, és bár az ajánlatot nőtt lenézi
Szolgája és családja, akkor azt is menti Blackmoore a dolog mögött. Ez volt az oka, hogy nem sajnálta
őket baubles, élelmiszer, és az oktatás a gyermek számára, még akkor is, ha volt egy lány.
  Ez egy fényes nap, meleg, de nem túl meleg. Tökéletes harci időjárás. A napellenző, fényes színei a
vörös és arany, feltéve, kellemes árnyékot. Bannerek minden színben táncolt a lágy szellő, és a zene és
nevetés lebegett a fülét. Az illata érett gyümölcsök, friss kenyér, és sült szarvashús ugratta az orrát.
Itt mindenki jó hangulatban. Miután a csata, néhány nem lenne ilyen jó hangulatban, de jobb
Ma már az összes volt boldog és teli várakozás.
  Feküdt egy hintó mellé pedig a Fiatal pártfogoltja, Lord Karramyn Langston. Langston volt gazdag
barna haj, ami illeszkedett sötét szemei, erős, fitt test, és lusta mosollyal. Ő is teljesen
szentelt Blackmoore, és ez volt az egyetlen emberi lény Blackmoore azt mondta, hogy végső tervek.
Bár sok évvel fiatalabb nála, Langston megosztott sok Blackmoore eszméket és nem a gátlásai. ők
volt egy jó pár. Langston elaludt a meleg napsütésben, és horkolt halkan.
  Blackmoore nyúlt, és megragadott egy falatot sült tyúk és egy kupa vörös bor, vörös, mint a
vért, amely hamarosan kiömlött az arénában, hogy mossuk le. Az élet szép volt, és minden
kihívás Thrall találkozott és átadta, az élet még jobb lett. Miután minden mérkőzésen, Blackmoore maradt egy heavy
pénztárcáját. Az ő "pet ork," amint a vicc az erőd, most a büszkeségét.
  Természetesen a többiek, hogy Thrall ellen ment volt, semmi több, mint az emberek. Néhány
legaljasabb, legerősebb, ravasz emberek, hogy biztos, de az emberi mégis. A más gladiátorok voltak
Az összes brutális, edzett elítéltek remélve, hogy keresni a kiutat a börtönből azzal, hogy megnyerte a pénz és a hírnév azok
pártfogója. Néhány tette, és szerzett szabadságukat. A legtöbb találták magukat egy újabb börtönben, az egyik
kárpitokat a fal és a nők az ágyban, de ez volt a börtönben mégis. Néhány mecénások akart
lásd a pénzüket-győztesek járni, mint szabad emberek.
  De néhány Thrall ellenfelei nem voltak emberi lények, és volt, amikor a dolgok izgalmas.
  Nem fájt Blackmoore törekvéseit, egyáltalán, hogy az orkok voltak már legyőzött, letaposott csőcselék
nem pedig a félelmetes és félelem-inspirálóbb harci erő olyanok, mint régen. A háború hosszú volt több,
és embereknél is nyerte a döntő győzelmet. Most az ellenség vezette be a különleges internáló táborokban szinte
olyan könnyen, mint a szarvasmarha a standokon végén egy napot töltött a legeltetés. Táborok, Blackmoore tűnődött kellemesen, hogy
Ő teljesen megbízott.
  Eleinte a terv az volt, hogy felhívja az ork, hogy egy jól képzett, hűséges szolga és egy páratlan harcos. ő
Levél Thrall legyőzni saját népe, ha a "nép" volt, még a megfelelő kifejezés, mint agyatlan zöld gengszterek,
és ha egyszer már legyőzte, használja a törött klánok az ő, Blackmoore-k, saját célra.
  De a Horda megverték a Szövetség nélkül Thrall, maga is megkóstolta csatát. Az első,
Blackmoore volt savanyú erről. De aztán egy másik gondolata támadt, hogy hogyan tudta használni a pet
ork. Ez szükséges a türelem, valami Blackmoore már csak hiány, de a jutalom lenne fargreater mint tudott volna képzelni. Belharc már burjánzó körében a Szövetség. Elf gúnyolódott
emberi, emberi gúnyolták törpe, és törpe bízott elf. Egy szép kis háromszög bigottság és a gyanakvás.
  Felemelte magát a székében, elég sokáig figyelmen Thrall legyőzni az egyik legnagyobb, legundorítóbb kinézetű
férfi Blackmoore valaha is látott. De az emberi harcos volt, nem tudta a megállíthatatlan zöld szörny.
Az éljenzés felment, és Blackmoore mosolygott. Intett Tammis Foxton fölött, és a szolga sietett
engedelmeskedni.
  "Én Uram?"
  "Hány az, hogy ma?" Blackmoore tudta hangja kásás, de nem törődött vele. Tammis volt
láttam Részegebben, mint ez. Tammis tette hozzá tobed Részegebben, mint ez.
  Tammis a Prim, szorongó arca még jobban érdekel, mint máskor. "Hány mi, uram?" Ő
tekintete megvillant a palackot, majd vissza Blackmoore.
  Hirtelen düh gyűltek Blackmoore. Megragadta Tammis az ingét, és lerántotta le
egy inch arca.
  "Counting az üvegeket, akkor szánalmas ember?" Sziszegte, fojtott hangon. Az egyik
sok fenyegetés, hogy halasszák Tammis nyilvános volt szégyen; még részeg, mint Blackmoore volt, nem akarta,
játszani, hogy az adott kártyát elég még. De azzal fenyegetőzött, hogy gyakran, mint most. Mielőtt a kissé swimmy jövőkép
látta Tammis sápadt. "Te kiad a saját felesége szopni szörnyek, és akkor merem jelenti, hogy van
gyengeségei? "
  Sickened a férfi pépes arcát, ő ellökte magától. "Én wanned tudni, hogy hány kört Thrall
nyert. "
  "Ó, igen, uram, természetesen. Fél tucat, minden egy sorban. "Tammis megállt, akik teljesen szerencsétlen. "Minden
tiszteletem, uram, ez az utolsó adóznak neki. Biztosan el kívánja helyezni őt keresztül még három mérkőzést? "
  Idióták. Blackmoore vették körül idióták. Amikor őrmester olvasta a sorrendben csaták ma reggel,
ő is volt szembesülni Blackmoore, mondván, az ork szükséges legalább néhány kis pihenő, de nem tudott
váltanak a harcoló listája, így a szegény coddled lény lehetett lazítani.
  "Ó, nem. Az Esély Thrall menni magasabb a valaha "csatát. Még soha nem vesztett, nem is egyszer. Természetesen szeretnék
megállni, és így minden kedves emberek visszakapják a pénzüket. "Utálkozva intett Tammis el. Thrall volt
képtelenség legyőzni. Miért nem teszi széna, míg a nap sütött?
  Thrall nyerte a következő csatát, de még Blackmoore látta a lény küzd. Megigazította a székét
egy jobb kilátás. Langston utánozták őt. A csata után, a nyolcadik a kilenc, amelyre az ork volt
ütemezett, látott valamit, hogy Blackmoore és a közönség még soha nem látott.
  A hatalmas ork fárasztó volt. A harcosok ebben az időben egy pár hegyi macska, fogott két hét
ezelőtt, a boxban, meggyötört, és alig táplált eddig a pillanatig. Miután az ajtót, hogy az arénában elhúzta őket
robbant az ork, mintha lőttek egy ágyú. A krémes barna prémeket voltak a blur, mint,
mozog, mint egy, akkor ugrott rá, és Thrall lement alatt a karom és a fogak.
  A rémült kiáltását keletkezett közül a nézők. Blackmoore talpra ugrott, és azonnal meg kellett ragadnia
székében annak érdekében, hogy ne essen le. Az összes pénzt. . . . És akkor Thrall volt fel! Screaming dühösen rázta a nagy állatok le róla, mintha csak fát
mókusok, ő használta a két kard, amit ő rendelt fegyvert ebben a harcban a sebesség és ügyesség. jobbágy
teljesen kétkezes, és a pengék csillogtak a napfényben, ahogy megpördült, és megnyirbálták.
Egy macska már halott volt, a hosszú, karcsú testét vágott közel két egyetlen erőteljes csapást. a
fennmaradó állat, ösztökélte, hogy tovább rage halála által a párja, megtámadták újult dühvel. ezúttal
Thrall nem adta meg a hálót. Amikor a macska ugrott, minden yowls és a karmok és a fogak, Thrall kész volt
érte. Kardját szeletelt balra, jobbra, és ismét balra. A macska esett négy véres darabokat.
  "Will megnézi, hogy?" Mondta Langston boldogan.
  A közönség tombolt, a jóváhagyást. Thrall, aki általában üdvözölték a sír felemelt ököllel és lepecsételt
lába szinte csak maga a föld megrendült, csak állt ott görnyedt vállát. Lélegzik
rongyos, és Blackmoore látta, hogy a macskák pedig rányomta a bélyegét, több mély, vérző karcolások és
harap. Bámulva a díjazott rabszolga, Thrall lassan megfordult a ronda fejét és egyenesen a
Blackmoore. Egymás szemébe néztek, és a mélyén Blackmoore látta fájdalomtól és a kimerültségtől. . . és egy
kimondatlan jogalap.
  Aztán Thrall, a hatalmas harcos, térdre rogyott. Ismét a tömeg hangosan reagált. Blackmoore képzelte
Még azt is hallottam, együttérzést a hang. Langston nem szólt semmit, de barna szeme figyelte
Blackmoore feszülten.
  Damn Thrall! Ő volt egy ork, küzdött, mivel ő hat éves volt. A legtöbb a mérkőzések ma
volt az emberekkel, hatalmas harcosok, hogy biztos, de semmi összehasonlítani Thrall nyers erőt.
Ez volt a trükk, hogy ki az utolsó fordulóban, ami Thrall tudta, hogy a legkeményebb minden. önző,
hülye szolga. Vissza akart menni az ő hangulatos sejt, olvasta a könyveket, és enni az ételt, ugye? Nos,
Blackmoore lenne teachhim egy-két dolgot.
  Abban a pillanatban, őrmester ügetett a pályára. "Lord Blackmoore!" Kiáltotta, köpölyözés a kezét körül
szakállas száját. "Lesz átengedni ezt az utolsó kihívás?"
  Heat lobbant a Blackmoore arcán. Hogy merészeli őrmester Ehhez mindenki előtt! Blackmoore,
aki még mindig ott állt bizonytalanul, megragadta a szék támlájára nehezebb a bal kezével. Langston költözött
feltűnés nélkül kínál támogatást, ha szüksége volt rá. Blackmoore kinyújtotta a jobb kezét egyenesen maga elé,
majd hozta a kezét, hogy a bal válla.
  Nem.
  Őrmester bámult rá egy pillanatig, mintha nem is hitte, amit látott. Aztán bólintott, és
jelezte, hogy ez a végső roham kezdetét.
  Thrall feltápászkodott, keres, mint aki egy tonna kő hátán. Több férfi sietve rá a
mező, hogy távolítsa el az elhalt hegyi macska, és leesett fegyvert. Ők adták Thrall a fegyvert, hogy ő
az volt, hogy erre a csatára: a Morningstar, kivert, fém golyó által rögzített lánc egy vastag bottal. jobbágy
elvette a fegyvert, és megpróbálta felhívni magát egy fenyegető testtartás. Még ilyen távolságból
Blackmoore látta, hogy remegett. Általában, mielőtt minden csatában, Thrall pecsételve a földön. a
egyenletes ritmusban mind izgatott a tömegből, és úgy tűnt, hogy segítsen Thrall úgy érzi, több harcra kész. Ma,
bár, de egyszerűen úgy tűnt, küzd, hogy a lábán.
  Még egy mérkőzést. A lény lehetett kezelni.
  Az ajtó kinyílt, de egy pillanatig semmi sem jött ki a belső homályban. Aztán jött, hogy két fej sír inkoherens kihívásokat, sápadt teste fölött magasodó Thrall, mint Thrall
kimagaslott az emberek. Ez csak egy fegyver, mint Thrall volt, de volt egy kiváló darabja a csatát - a
Hosszú, halálos kinézetű lándzsát. Hossza közötti a fegyvert és a tengely a lándzsát, az ogre lenne
képes elérni Thrall a sokkal távolabb van. Thrall kellene, hogy szoros ahhoz, hogy sztrájk bármilyen
egy ütés, nemhogy egy nyertes.
  Ez annyira igazságtalan! "Ki adta az ogre, hogy lándzsát?" Blackmoore üvöltötte, hogy Langston. "Meg kellene
Van valami, ami legalább hasonló ahhoz, amit Thrall kapott! "Blackmoore kényelmesen úgy döntött, nem
azokra az időkre, hogy Thrall volt szerelve egy pallos és dárda avagy magát és az emberi
ellenfelek volt, hogy köze van egy rövid kardot vagy fejszét.
  Az ogre vonult be a kör alakú arénában, mint egy gép a háború helyett egy élő, lélegző lény. ő
szúrta előre a lándzsáját, egy fej felé fordult a tömeg, egy fej néző Thrall.
  Thrall még soha nem látott egy ilyen lények előtt, és egy pillanatig csak állt, bámult rá. majd
ő gyülekeztek, kihúzta magát, hogy ő teljes magasságában, és elkezdett swing a Morningstar. Hátravetette a fejét,
kusza hosszú fekete haja súrolta a hátát, és elengedem üvöltéssel, hogy megfeleljen a ogre bömbölt.
  Az ogre felszámolásra, szúró előre a dárda. Nem volt finomkodás a mozdulataiban, csak brute
erőt. Thrall könnyen lebukott az esetlen díj, megcsúszott alatta a ogre védekező, és lendült kemény
A Morningstar. Az ogre felkiáltott, és lassult a tüskés golyó ütötte erősen a
hátához. Thrall volt szaggatott múltban és most megpördült újabb támadás.
  Mielőtt az ogre, sőt megfordulni, Thrall megütötte a hátsó. Az ogre térdre rogyott,
csökken a dárdát, és eléri a kuplung hátán.
  Blackmoore mosolygott. Bizonyára betört a nyomorult lény gerincét. Ezek a harcok nem voltak
feltétlenül a halál - sőt, megölve egy ellenfele volt a homlokát ráncolta a mivel csökkentette a medence jó
harcosok -, de mindenki tudta, hogy haldoklik egy nagyon is valós lehetőség ebben a gyűrűt. Gyógyítók és balzsamok
nem tudtunk megoldani mindent. És Blackmoore nem sikerült találni olyan szimpátia egyáltalán egy ogre.
  De örömét rövid életű volt. Még Thrall kezdett swing a Morningstar újra, összegyűjtése
lendület, az ogre talpra lába, és megragadta a csökkent lándzsát. Thrall meglendítette a Morningstar at
A lény fejét. A tömeg ámulatára, és természetesen a Thrall is, az ogre egyszerűen
kiterjesztette a nagy kezet, és beüti a tüske az útból, miközben tolta előre a dárda.
  A Morningstar repült Thrall keze. Ő volt, leverték egyensúlyt, és nem tudta időben felépülni.
Miközben kétségbeesetten próbálta, hogy fittyet hányva az útból a lándzsa felnyársalta őt nagy a mellkasban, néhány centivel
a bal vállán. Üvöltötte a fájdalomtól. Az ogre tovább tolni, ahogy közeledett, és a
lándzsa ment át teljes egészében, Thrall testét. Ő hanyatt esett, és volt tűzve a földre. Most a
ogre esett tetején rá, pummeling a szerencsétlen ork vadul és forgalomba hozatalához, szörnyű morgást és a sikolyokat.
  Blackmoore meredt a rémülettől. Az ork volt, hogy megverték, olyan tehetetlen, mint egy gyerek alatt támadása a
Bully. A gladiátor ring, egy kirakat a legjobb harcosok a királyságban versenyezni egy ellen
másikba erő, ügyesség, és ravasz, már semmivé több mint egy gyenge szörny
megverték a cellulóz egy másik, nagyobbat.
  Hogyan lehetne Thrall hogy ez megtörténjen?
  Férfiak most már sietett a pályára. A kihegyezett botok, úgy ösztökélte az ogre, próbálja felkeltse vele intoleaving le zsákmányát. A brute reagált a taunts, hogy felhagy a véres Thrall és üldözi után
a férfiak. Három másik dobta egy mágikus net, ami azonnal zsugorodott, hogy elnyelje a tomboló ogre és
tömöríteni a hadonászva ágakat testét. Ő verte most, mint egy partra vetett hal, és a férfiak, nem
Az összes óvatosan, húzta a lény rá a kosarába, és kivitte a gyűrű.
  Thrall is végezte, de sokkal több, szelídség. Blackmoore mecénási biztosította
hogy. De Blackmoore rájött, hogy elvesztette minden fillért meg kellett tétet Thrall ma, mert ez a
Egyetlen küzdelemben. Sok társait hasonlóképpen cselekedett, és érezte, hogy a hőt a dühös glares
amikor elérték a saját pénztárca fizetni az adósságaikat.
  Jobbágy. Thrall.Thrall. . . .
  Thrall feküdt zihálva a szalmára, amely arra szolgált neki, mint egy ágy. Soha nem tudta ilyen fájdalmat létezett. sem
Ilyen kimerültség. Azt kívánta, bárcsak esne tudattalan; lenne, így sokkal könnyebb.
  Ennek ellenére, ő nem hagyja, hogy a barátságos feketeség megelőzni őt. A gyógyítók lenne itt hamarosan;
Blackmoore mindig elküldi őket, miután Thrall megsérült egy meccset. Blackmoore is mindig jött
látogassa meg őt, és Thrall nagyon várta a vigasztaló szavakat gazdája. Elvesztette a csatát, igaz,
Ez volt az első, de biztosan Blackmoore volna csak dicsérni, hogy milyen jól harcolt kilenc
roham a sorban. Ez volt ismeretlen, Thrall tudta. Thrall is tudta megverték a ogre, ha
már kiegyenlített ellene az első mérkőzés, vagy a harmadik, vagy akár a hatodik. De senki sem számíthat
vele nyerni, miután a rekordot nyolc roham.
  Becsukta a szemét, mint a fájdalom bevésődött neki. A forró égő a mellkasában pedig közel elviselhetetlen. hol voltak
A gyógyítók? Azt kellett volna már itt. Tudta, hogy sérülése nem volt rossz ez alkalommal. úgy becsülte,
Már több bordája eltört, eltört a lába, több kardot osztásjeleket, és természetesen a szörnyű lyuk a
váll, ahol a lándzsa volt megszúrták vele. Akkor meg kellett volna jönni hamarosan, ha Thrall volt, hogy képes legyen
harcolni holnap újra.
  Thrall hallotta a zár nyitva van, de nem tudta felemelni a fejét, hogy ki lépett a cellájába.
  "A gyógyítók itt lesz," jött Blackmoore hangja. Thrall megfeszült. A hangja kásás és csöpögött
megvetéssel. A szíve kezdett, hogy gyorsítsák fel. Kérjük, most nem. . . nem most. . . .
  "De nem lesz itt egyhamar. I wan "See szenved, akkor vacak fia egy kurva."
  És akkor Thrall elakadt a lélegzete a gyötrelem, mint Blackmoore boot rúgta a gyomorban. A fájdalom
Hihetetlen, de közel sem olyan égető, mint a sokk az árulás, hogy megremegett rajta keresztül. Miért
Blackmoore ütni, mikor annyira megsérült? Vajon nem látni, milyen jól Thrall harcolt?
  Bár a fájdalom fenyegetik őt, hogy elveszti az eszméletét, Thrall felemelte a fejét, és bámult
Blackmoore homályos látás. A férfi arca eltorzult a dühtől, és még akkor is, Thrall szemébe nézett
Blackmoore ütötte mélyen arcába a postán öklét. Minden elsötétült egy pillanatra
és amikor Thrall tudta jövő hallani, Blackmoore még korlát.
  ". . . elvesztette több ezer, hallod, több ezer! Mi történt veled? Ez volt az egyik szánalmas kis
harcolni! "
  Ő mindig esett fúj Thrall, de Thrall kezdett eltávolodni. Úgy érezte, mintha a teste csak
Halványan az övé, és a rúgások Blackmoore szállított éreztem, és egyre inkább csapok. Érezte a vér
ragacsos az arcán. Blackmoore látta őt. Tudta, mennyire kimerült Thrall volt, nézte őt rally újra és
újra és újra, hogy tartsa a saját kilencből nyolc alkalommal. Nem volt módja arra bárki is várható
Thrall nyerni ezt a harcot. Thrall harcolt mindent, amit kellett, és ő elvesztette tisztességesen és becsülettel.
És mégis, hogy nem volt elég jó Blackmoore.
  Végül, az ütések megállt. Hallotta a lépéseket Blackmoore maradt, és egyetlen mondat: "Legyen a többiek
van a sor. "
  Az ajtó nem zárta. Thrall hallani a lépteit. Nem tudta felemelni a fejét ismét, bár igyekezett.
Több pár fekete katonai bakancsot megjelent előtte. Thrall most értette meg, mit Blackmoore volt
elrendelte. Egy rendszerindító elhúzódott kicsit, majd megpördült előre rugdossa Thrall az arcát.
  Az ő világa elsápadt, aztán fekete; Aztán már tudta, nem több.
  Thrall ébredt, hogy meleget és megszüntette a kín, hogy volt társa, amit úgy tűnt, mint
egy örökkévalóság. Három gyógyítók dolgoztak vele, felhasználva salve gyógyítani a sebeit. Légzés sokkal
könnyebb úgy sejtette bordái meggyógyultak. Őket kezelő az édes illatú, ragacsos cucc
vállához teremteni; egyértelműen ez volt a legnehezebb sebet.
  Bár az simításokat gyengéd volt, és balzsamot hozott gyógyulást, nem volt igazi együttérzést
ezek az emberek. Ők meggyógyította, mert Blackmoore fordítani őket erre, nem a valódi vágy, hogy megkönnyítsék
szenvedést. Egyszer, ő volt naiv, és már megköszönte nekik őszintén erőfeszítéseiket. Egyikük
felnézett, megijesztette a szavakat.
  A gúnyos mosoly volt elhúzta a száját. "Ne áltasd magad, szörnyeteg. Miután az érméket nem folyik, így nem a
Salve. Jobb, ha nem veszít. "
  Ő összerezzent a barátságtalan szavakkal majd, de nem zavarta őt. Thrall megértette. ő
megértette sok mindent. Olyan volt, mintha látása volt felhős, és a sűrű köd hirtelen felemelte. ő
némán feküdt, amíg el nem végzett; aztán felállt, és kiment.
  Thrall felült, és meglepetten látta, hogy őrmester, aki ott állt a szőrös karokkal végig az
széles mellkasán. Thrall nem beszélt, vajon milyen új gyötrelem következik.
  "Húztam őket ki is van," mondta őrmester halkan. "De nem, mielőtt lett volna a sport. Blackmoore volt
néhány. . . üzlet. . . volt szüksége, hogy beszélni w "nekem. Sajnálom, hogy fiú. Igazam van sajnálom. Ön
lenyűgözött a ringben ma. Blackmoore kellene prouder'n pokolba "Ó, te. Ehelyett. . . . "Az ő rekedtes hangja
elhalt. "Nos, azt akartam, hogy biztosan tudta, hogy nem érdemli meg, amit tett. Mit csináltak.
Te nem is volt gond, fiam. Csak finom. Jobb aludni. "
  Úgy tűnt, hogy mondjon még valamit, aztán bólintott, és távozott. Thrall visszafeküdt, és szórakozottan megjegyezve,
hogy megváltozott a szalmát. Friss volt és tiszta, nem alvadt vérével.
  Nagyra értékelte, hogy mit őrmester tett, és úgy vélte, a férfi. De már túl kevés, túl későn.
  Ő nem hagyja magát használt ilyet többé. Egyszer volna összerezzent, és megfogadta, hogy
Jobb, hogy tegyen valamit keresni a szeretet és tisztelet ő oly kétségbeesetten vágyott. Most, tudta, hogy
Soha nem találja meg itt, nem olyan hosszú, mint Blackmoore tulajdonú vele.
  Nem akart aludni. Ő ezt az időt használják tervezni. Elérte a tablet és a stylus tartotta a thesack, és írt egy üzenetet, hogy az egyetlen ember, akiben megbízhat: Tari.
  A következő sötét holdak, azt tervezem, hogy elkerülje.

 SIX

A rácsot a feje fölé tette Thrall megfigyelni a moonslight. Ő volt óvatos, hogy nyoma sem, hogy nem
A gyakornokok, akik megverték őt, hogy ne őrmester, és biztosan nem a Blackmoore (aki kezelt Thrall, mint
ha mi sem történt volna) az ő mély kinyilatkoztatás. Ő volt az alázatos, mint valaha, az első alkalommal
észrevenni, hogy ő gyűlölte magát, hogy a viselkedés. Ő tartotta a szemét csökkent, habár tudta magáról, hogy
az egyenlő minden ember. Elment engedelmesen a vasalók, bár tudta volna szakadt minden négy őrök
véres bit mielőtt tudták volna lefogta anélkül, hogy az együttműködés. Semmilyen módon nem tudja megváltoztatni a
viselkedését, nem a cellában sem belőle, nem a ringben, sem a képzés területén.
  Az első két nap, Thrall észre őrmester figyelte őt élesen, mintha azt várná, hogy a változások
Thrall elhatározta, hogy nem mutatják. De ő nem beszél, hogy Thrall, és Thrall vigyázott, hogy ne keltsen
gyanút. Hadd higgyék törtek rá. Ő csak azt sajnálta, hogy nem lenne jelen, hogy
A megjelenés Blackmoore arcát, amikor felfedezte a "pet ork" repült.
  Ez az első alkalom az életében, Thrall volt valami várom, hogy a várakozástól. Ez felébresztette a éhséget
a neki azelőtt soha nem ismertek. Mindig összpontosítani ahhoz intenzíven elkerülve verések és
kereső dicséretet, hogy ő soha nem hagyta magát igazán hiszem, hosszú és kemény, hogy mit jelent, hogy
ingyenes. Járni a napfényben láncok nélkül, hogy a csillagok alatt aludni. Soha nem volt kint éjszaka
az életét. Mi lenne, mint?
  Képzelete, amely mögött a könyvek és levelei Tari, végül megengedték, hogy repülni. Ő ébren feküdt a
szalma ágyat vajon mi lenne, hogy végre találkoztunk az egyik ember. Olvasta, természetesen minden
Az információk az embereknél is a "gonosz zöld szörnyek a legfeketébb démon boxba." És van
az volt, hogy zavaró esemény, amikor az ork már kitépte magát szabadon vethettek Thrall. Ha csak tehette
Megállapítottam, hogy mi az ork mondott! De a kezdetleges ork nem terjed odáig.
  Derek megtudta, egy nap, hogy mi ork mondott. Meg fogja találni népét. Thrall lehetett volna
által felvetett emberek, de elég keveset megtörtént, hogy megnyerjük a szeretet és a hűség. Hálás volt
Őrmester és Tari, mert megtanította rá, fogalmakat a becsület és a kedvesség. Hanem azért, mert a
tanításait, Thrall jobban érthető Blackmoore, és rájött, hogy a altábornagy nyoma sem volt
azok a tulajdonságok. És amíg Thrall tulajdonában volt vele, az ork sosem kapja meg őket a saját
az élet.
  A holdak, egy nagy és ezüst és egy kisebb és egy árnyék a kék-zöld, új volt ma este. Tari volt
válaszolt a nyilatkozatot azzal az ajánlattal, hogy segítsenek neki, ahogy ő ismert a szívében ő lenne. között
ők ketten, ők tudták, hogy dolgozzon ki egy tervet, hogy volt egy nagy a valószínűsége annak dolgozik. de
ő nem tudja, mikor az említett terv lép életbe, és így várta a jelet. És várt.
  Ő esett a szeszélyes álom, amikor a zörgés egy harang megriasztotta ébren. Azonnal éber, ment
a legtávolabbi cellája falán. Az évek során Thrall is lelkiismeretesen dolgozott egy kő laza és
már kivájt tér mögött. Itt történt, hogy ő tárolt a legértékesebb dolog: a leveleket
Tari. Most költözött a kő, megtalálta a leveleket, és csomagolják őket az egyetlen dolog, ami azt jelentette,
neki semmit, ő swaddling ruhát a fehér farkas ellen, a kék mezőben. Egy rövid pillanatig tartott
őket a mellkasán. Aztán megfordult, és várta a esélyt. A harang tovább csenget, és most kiabál, és sikolyok csatlakoztak. Thrall érzékeny orrát, sokkal
erõs, mint az emberé, szagát füstöt. A szag egyre erősebb lett minden szívverés, és most is
egy halvány narancssárga és sárga villám a sötét cellájában.
  "Tűz!" Jött a sír. "Tűz!"
  Nem tudta, miért, Thrall felugrott ő rögtönzött ágyban. Becsukta a szemét, és tettetett aludni, arra kényszerítve a
szapora légzés, hogy legyen mély és lassú.
  "Nem megy sehova", mondta az egyik őr. Thrall tudta, hogy figyelik. Ő tartotta a lépést a
illúzióját mély alvás. "Heh. Damned monster tudott aludni semmit. Gyerünk, adjunk nekik egy
kéz. "
  "Nem tudom. . . . "Mondta a másik.
  Több sír a riasztó, kevert most a magas hangok visító gyerek és a magas hangok a nők.
  "Ez terjed", mondta az első. "Gyerünk! "
  Thrall hallotta a hangokat a csizma feltűnő kemény kő. A hangok visszahúzódott. Egyedül volt.
  Felállt, és megállt előtte a hatalmas faajtó. Persze ez még mindig zárva, de nem volt ott senki
hogy mit akar csinálni.
  Thrall vett egy mély levegőt, majd rohanás a sebesség felszámolásra az ajtót, feltűnő, hogy a bal válla. azt
adta, de nem teljesen. Ismét lesújtott, és újra. Ötször kellett csapni a hatalmas test ellen
mielőtt a régi gerendák megadta magát a baleset. A lendület vitte előre, és leszállt
erősen a földre, de a rövid fájdalom volt semmi ahhoz képest, hogy a túlfeszültség az izgalom is
tapasztaltak.
  Tudta, ezeket a folyosókon. Nem volt probléma, látta a félhomályban, amelyet a néhány fáklya
elhelyezni sconces, hogy rögzítettem itt-ott a kőfalak. Le ez, ezt
lépcsőházban, majd. . . .
  Mint korábban a cellájában, mély ösztön rúgott. Ő lapult a fal, elrejtette hatalmas
képezik az árnyékban, amennyire tudta. Az egész bejáratot, még több őrök felszámolásra. tették
Nem látni őt, és Thrall hagyta tartott ki a levegőt megkönnyebbülten sóhajtott.
  Az őrök hagyta az ajtót, hogy az udvaron nyitott. Óvatosan Thrall közeledett, és kinézett.
  Minden káosz volt. A pajták szinte teljesen elborította a lángok, de a lovak, kecskék, és
szamarak futott pánikba esett az udvaron. Ez még jobb volt, mert nem volt kisebb az esély rá, hogy
kiszúrták a maró őrület. Egy vödör lánc jött létre, és még akkor is, Thrall figyelte, több
több férfi sietett fel, ömlött az értékes víz a figyelmetlen rohanás.
  Thrall jobbra nézett az udvarra kapu bejáratánál. Feküdt egy gyűrött pool fekete volt
objektumot ő keres: egy hatalmas fekete köpenyt. Még olyan nagy, mint volt, hogy nem lehetett fedezni vele, de
szolgálná. Ő a fejére, és széles mellkas, leguggolt, hogy a rövid hem esne alacsonyabb
lábát, és iszkolt előre. Az út végig az udvaron, hogy a fő kapu nem tarthatott több mint egy néhány pillanatig, de a
Thrall Egy örökkévalóságnak tűnt. Megpróbálta tartani a fejét az alacsony, de volt felnézni gyakran annak érdekében, hogy
elkerülni, hogy elgázolta egy kocsi hordozó hordó esővíz, vagy a megvadult lovat, vagy egy sikoltozó gyereket.
A szíve lüktetett, ő menetes útban a káosz ellenére. Érezte a hőt, és az erős fény a
Tűz világította meg az egész jelenetet majdnem olyan fényesen, mint a nap volt. Thrall koncentrált üzembe az egyik lábát előtt
a másik, miközben a lehető legalacsonyabb szinten, és irány a kapu felé.
  Végül tette. Ezek is dobták nyitott. Több szállító szekerek eső hordó csattogtak
keresztül, a sofőrök egy nehezen ellenőrzése során megijedt tartók. Senki nem vette észre az egyik magányos alak
csúszik ki a sötétbe.
  Miután világossá a vár, Thrall futott. Egyenesen a környező erdős dombok, így a
út a lehető leghamarabb. Érzékei tűnt élesebb, mint valaha volt. Ismeretlen illatok töltötte volna
bővül orrlyukak, és úgy éreztem, mintha érezni lehetett minden sziklát, minden fűszál alatta a futó léptek.
  Volt egy rock formáció, hogy Taretha mesélt neki. Azt mondta, úgy nézett ki, mint egy sárkány
őrt az erdő. Nagyon sötét volt, de Thrall kiváló éjjellátó ki tudta venni a Jut
hogy ha az egyik alkalmazott a képzeletre, valóban úgy tűnik, hogy a hosszú nyak egy hüllő lény. ott
egy barlang volt itt, Taretha mondta. Ő biztonságban lesz.
  Mert a legrövidebb ideig, azon gondolkodott, vajon Taretha esetleg nem csapdát neki. Egyszerre csak
elvetette az ötletet, mind a dühös és szégyelli, hogy még azt is történt vele. Taretha volt semmi
de kedves hozzá-jával támogató leveleket. Miért lenne elárulni őt? És ami a lényeg, miért megy
oly nagyon, amikor egyszerűen csak bemutatja a leveleit Blackmoore volna elérni ugyanazt a dolgot?
  Ott volt, egy sötét ovális a szürke arc a kő. Thrall még csak nem is zihált, ahogy
változtatta a tanfolyamot, és ügetett a menedéket.
  Látta a házba, dőlve a barlang falán várt rá. Egy pillanatra megállt,
tudva, hogy a látása jobb volt az övé. Annak ellenére, hogy ő volt belül, és ő nem, ő nem tudott
látni őt.
  Thrall már csak az emberi értékeket, amelyek alapján mérni szépség, és meg tudta mondani, hogy az ilyen szabványok,
Taretha Foxton szép volt. Hosszú, világos hajú - túl sötét volt neki, hogy a pontos szín, de volt
megpillantotta pillanatra a lelátókon a mérkőzések időről időre - esett egy hosszú zsinór a lány
vissza. Ő volt öltözve csak hálóruhát, egy köpenyt becsomagolt közel álltak karcsú alakját, és melléje
volt egy nagy zsák.
  Elhallgatott egy pillanatra, majd elindult bátran fel neki. "Taretha," mondta, a hangja mély és rekedtes.
  Elakadt a lélegzete, és felnézett rá. Azt gondolta, hogy félt, de aztán elnevette magát. "Megijesztettél! tettem
Nem tudom, hogy mozgott olyan nyugodtan! "A nevetés elhalványult, telepedett le a mosoly. Ő lépett előre, és
kinyújtotta mindkét kezét neki.
  Lassan, Thrall hajtva őket a saját. A fehér kis kéz eltűnt a zöldet, közel három
akkora. Taretha alig érte el a könyökét, de nem volt félelem az arcán, csak öröm.
  "Meg tudnám ölni ott, ahol állsz," mondta, kíváncsi, mit perverz érzés volt, hogy neki mondani azoknak
szavakat. "Nincs szemtanú így."
  A mosolya csak nőtt. "Természetesen lehet," Azt elismerte, hangja meleg és dallamos. "Butyou nem."
  "Honnan tudod?"
  "Mert knowyou." Kinyitotta a kezét, és elengedte a lányt. "Tudta, hogy bármi baj?"
  "Nincs," mondta. "A terv jól működött. Nem volt olyan nagy a káosz, hogy azt hiszem, az egész falu orkok
szökhetett meg. Észrevettem, hogy megjelent az állatokat, mielőtt felgyújtotta az istálló. "
  Ő ismét elvigyorodott. Az orra bukkant fel kissé, így ő meg fiatalabb nála -, amit húsz?
Huszonöt? - Év.
  "Természetesen. Ők csak ártatlan lények. Soha nem akarom látni őket ártott. Most, mi volt a legjobb
siet. "Lenézett Durnholde, a füst és a lángok még gomolygó fel a csillagos ég.
"Úgy tűnik, hogy egyre ellenőrzéséről. Nem lesz kihagyni hamarosan. "Az érzelem Thrall nem értette
árnyékos arca egy pillanatra. "Csakúgy, mint én" Elvette a zsákot, és kivitte a szabadba. "Sit,
ülni. Meg akarom mutatni neked valamit. "
  Engedelmesen leült. Tari átkutatta a zsákot, és visszavonta a tekercset. Tekerődjön, ő tartotta
le az egyik oldalon, és intett, hogy ő nem ugyanaz.
  "Ez egy térképet," mondta Thrall.
  "Igen, a legpontosabb, amit találtam. Itt van Durnholde, "mondta Taretha, rámutatva egy rajz egy
Kis castlelike épületben. "Mi vagyunk kissé délnyugatra, itt van. Az internáló táborok mind belül
a húsz mérföldes sugarú Durnholde, itt, itt, itt, itt és itt. "Ő mutatott rajzok olyan kicsi
még Thrall nem értette meg őket a rossz fényt. "A legnagyobb esélye a biztonság, hogy megy itt, a
A vadon terület. Azt hallottam, hogy még mindig vannak néped bujkál ott, de Blackmoore a
a férfiak soha nem képes megtalálni őket, csak nyomokban. "A lány felnézett rá. "Majd valahogy meg kell találni őket,
Jobbágy. Kérni őket, hogy segítsen. "
  Az emberek, Taretha mondott. Notthe orkok, orthose dolgokat, orthose szörnyek. A hála hirtelen
szöktek benne olyan erőteljesen, hogy egy pillanatig nem tudott beszélni. Végül sikerült, "Miért
csinálod ezt? Miért akar segíteni nekem? "
  Ő a szemébe nézett, nem rándult attól, amit látott. "Mert emlékszem, hogy mikor volt a
baba. Olyan voltál, mint egy kistestvére nekem. Amikor. . . ha Faralyn meghalt nem sokkal azután, te voltál az
csak kistestvére volt már. Láttam, mit tettek veled, és utáltam. Azt akartam, hogy segítsen, legyen
a barátja. "Most nézett. "És nincs több szeretet az a mester, mint te."
  "Van aki bántani?" A felháborodás, hogy Thrall érezte meglepte.
  "No. Nem igazán. "Az egyik keze a másik csuklóját, masszírozta finoman. Alatta a hüvely Thrall tudta
lásd a halványuló árnyék egy zúzódás. "Nem fizikailag. Ez sokkal bonyolultabb ennél. "
  "Mondd meg nekem."
  "Thrall, az idő -"
  "Mondd el!" Mennydörögte. "Te már a barátom, Taretha. Több mint tíz éve megírtuk velem,
megmosolyogtattál. Tudtam, hogy valaki tudta, hogy ki vagyok valójában, nem csak néhány. . . Néhány szörny a gladiatorring. Te voltál a fény a sötétben. "Minden a szelídség csak tudott, odanyúlt, és
Kezét oh, így könnyedén a vállára. "Mondd meg nekem," sürgette ismét halkan.
  Szeme fényes. Ahogy nézte, folyadék ömlött belőlük, és töltött le az arcán. "Annyira
szégyelli, "suttogta.
  "Mi történik a szemed?" Kérdezte Thrall. "Mi" szégyellem "?"
  "Ó, Thrall," mondta, a hangja vastag. Ő megtörölte a szemét. "Ezek az úgynevezett könnyek. Jönnek, amikor
vagyunk olyan szomorú, így a lélek beteg, olyan ez, mintha a szívünk annyira tele fájdalommal nincs helye másnak, hogy menjen. "
Taretha vett egy mély lélegzetet. "És a szégyen. . . hogy amikor te tettél valamit, ami annyira ellentétes
hogy kinek hiszel magadról, hogy azt szeretné, hogy soha senki nem tudott róla. De mindenki tudja, így
akár azt is, túl. Én Blackmoore szeretője. "
  "Mit jelent ez?"
  Ő nézett rá szomorúan. "Te olyan ártatlan, Thrall. Olyan tiszta. De egy napon meg fogod érteni. "
  Hirtelen Thrall emlékeztetett töredék kérkedő beszélgetések kihallgatott a képzés területén, és
megértette, mit Taretha jelentette. De nem érzem szégyen érte, csak felháborító, hogy Blackmoore volt
lehajolt még alacsonyabb, mint Thrall sejtette tudott. Megértette, mi az, hogy tehetetlenül
Blackmoore, és Taretha annyira kicsi és törékeny sem tudott harcolni.
  "Gyere velem", aki sürgette.
  "Nem tudom. Mit fog csinálni, hogy a családom, ha menekültem. . . Nem. "Ő kinyújtotta impulzív, és megragadta a férfi
kezek. "De te. Kérjük, menj most. Én pihenni a könnyebb tudva, hogy legalább megmenekült tőle.
Szabadon, az mind a ketten. "
  Bólintott, képtelen volt megszólalni. Tudta ő hiányozni neki, de most, miután valóban beszélgetett
Tari, a fájdalom a búcsúzó vágott még mélyebben.
  Ő megtörölte az arcát újra és beszélt egy nyugodtabb hangon. "Én már tele ez a teljes élelmiszer és tegye több
teljes víz bőr is. Tudtam, hogy ellopja a kést az Ön számára. Nem mertem venni bármi más, ami lehet
hiányzott. Végezetül szeretném, ha ezt. "A lány lehajtotta a fejét, és kivett egy ezüst láncot a lány hosszú
nyakát. Lóg a finom lánc volt a félhold. "Nem messze innen, van egy öreg fa, amely
osztották a villám. Blackmoore ad nekem hagyja, hogy vándorol ide, amikor kívánok. Az, hogy legalább én vagyok
Hálás. Ha valaha itt, és szükségük van, tegye ezt a nyakláncot a csomagtartóban az öreg fa, és én újra
találkozunk ebben a barlangban, és mit tehetek, hogy segítsek. "
  "Tari. . . . "Thrall nézett rá vallott.
  "Siess." Ő alakíts egy aggódó pillantást vissza Durnholde. "Tettem fel egy történetet, hogy elnézést hiányában,
de ez megy könnyebb számomra annál hamarabb visszatérek. "Ők emelkedett, és egymásra néztek félszegen. előtt
Thrall rájött, hogy mi történt, Tari már előre lépett, és kinyújtotta karját az ő hatalmas
torzó, amennyiben azok elérik. Az arca nyomni a gyomra. Thrall megfeszült; Az összes ilyen érintkezés
eddig volt, mint egy támadás. De bár még sohasem érintik meg ilyen módon korábban, tudta, hogy
volt, a szeretet jele. Következő ösztönei, s kísérletképpen megveregette a fejét, és megsimogatta a haját.
  "Hívnak egy szörnyeteg," mondta, a hangja vastag újra, ahogy ellépett tőle. "De ők
A szörnyek, nem te. Ég veled, Thrall. "Taretha elfordult, felemelte a szoknyáját, és futni kezdett felé Durnholde. Thrall felállt, és
nézte, amíg ő eltűnt a szemük elől. Aztán, a legnagyobb körültekintéssel, letette a drága
ezüst nyaklánc a csomagját, majd elrejtette a zsákba.
  Felemelte a nehéz zsákot - ez bizonyára nagyon nehéz Taretha végezze azt eddig - és akasztott meg
hátára. Aztán, Thrall, az egykori rabszolga, kezdett léptekkel a sorsát.

 SEVEN

Thrall tudta, hogy Taretha rámutatott, ahol az internáló táborokat található a kifejezetten
tudta elkerülni őket. Azt akarta, hogy megpróbálja megtalálni ingyenes orkok. De nem volt kérdéses, hogy ezek a
"Szabad orkok" voltak még mindig életben vagy csupán figments néhány szomorkás harcos képzelet. Tanult
térképek, miközben alatt Jaramin a gyámság, így tudta, hogyan kell olvasni az egy Tari adott neki.
  És ő meg persze egyenesen egyik táborban.
  Nem válassza ki az egyik legközelebbi Durnholde; volt egy jó esély, hogy ha ő nem fogadott,
Blackmoore volna riasztást adott ki. Volt egy,, a térkép szerint, volt található több
liga távol a várat, ahol Thrall is értek. Ez volt az, amit ő látogat.
  Tudta, csak egy kicsit a táborban, és az a kis szűrjük át, az emberek elméjét, aki gyűlölte a
emberek. Ahogy kocogott könnyen és fáradhatatlanul felé a rendeltetési helyére, a gondolatai száguldottak. Milyen lenne, mint,
hogy ilyen sok orkok egy helyen? Vajon képes megérteni a beszédet? Vagy lenne, így
Romlott a humán akcentussal ő nem lenne képes beszélgetni a még a legalapvetőbb szinten? Vajon
kihívja őt? Nem akart harcolni velük, de mindent, amit tudott mondtam neki, hogy az orkok voltak heves,
Büszke, megállíthatatlan harcosok. Ő volt a képzett harcos, de azt, hogy elég lesz ellene egy ilyen
Legendás lények? Vajon képes megtartani a saját hosszú ahhoz, hogy meggyőzze őket arról, hogy nem ő volt a
ellenség?
  Mérföld esett a lába alatt. Időről időre ránézett a csillagok megítélni a helyzetét. Még soha nem
tanították, hogyan kell navigálni, de az egyik titkos könyvek Tari küldött neki már foglalkozott a csillagok és
álláspontjukat. Thrall tanult mohón, elnyeli minden talpalatnyi információt, hogy eljött az utat.
  Talán találkozni fog a klán, aki viselte a jelképe a fehér farkas fejét a kék
háttérben. Talán meg fogja találni a családját. Blackmoore azt mondta neki találtak nem túl messze
a Durnholde, így Thrall gondoltam, hogy nagyon is lehetséges, hogy ő találkozik klánja tagjai.
  Izgalom elöntött vele. Jó volt.
  Bejárta egész éjjel, és megállt pihenni, ha a nap emelkedni kezdett. Ha tudta, hogy Blackmoore, és ő
volt, a altábornagy volna férfiakat keresik. Talán még azt is nyomja használatba
egyik híres repülő gépek. Thrall még sosem látott egyet, és négyszemközt kételkedett a létezését.
De ha valóban létezik, akkor Blackmoore volna az irányítást az egyik használata találni csapongó
bajnok.
  Arra gondolt, Tari, és kétségbeesetten remélte, hogy ő részt szökését még nem fedezték fel.
  Blackmoore nem hitte, hogy valaha is dühösebb egész életében, és hogy mond sokat. Ő volt felriadt álmából - ma este egyedül, Taretha könyörgött betegség - a lárma
A harangok és bámult a horror az ablakon a gomolygó narancssárga lángok át az udvaron.
Dobott a ruha, amit rohant, hogy csatlakozzon a többi Durnholde lakosságát, mert kétségbeesetten próbálta
tartalmazzák a lángok. Telt több órát, de mire hajnali rózsaszín árnyalat kezdett megfertőzi az éjszaka
ég a pokol már szelídült egy halom mogorva parázs.
  "Ez egy csoda senki sem sérült meg," mondta Langston, megtörölte a homlokát. Sápadt arca volt, színezett fekete szín
A korom. Blackmoore képzelte nézett nincs jobb. Mindenki jelen volt szennyezett és átizzadt. a
szolgák volna egy kicsit a mosás csinálni holnap.
  "Még az állatok," mondta Tammis, jön nekik. "Nem volt mód az állatok volna
megszökött a saját. Mi nem lehetünk biztosak, uram, de ez kezd úgy kinézni, mintha ez a tűz volt,
szándékosan. "
  "A Fény!" Lihegte Langston. "Tényleg így gondolod? Ki akarna ilyet? "
  "Én számít minden ellenségem a kezem, kivéve lennék elfogyott az ujjait," morgott Blackmoore. "És lábujjak.
Rengeteg gazemberek ott féltékeny a rang, én. . . Lothar szelleme. "Hirtelen úgy érezte, hideg és
Elképzeltem, hogy az arca fehér volt alatta a korom. Langston és Tammis mind bámult rá.
  Nem tudott időt szakítani, hogy hangot adjon aggodalmának. Felszökött a lépcsőkön, amelyen ő lenne
ült és elhajtott felé a várat. Mindkét barátja és szolgája követte, kiált,
"Blackmoore, várj!", És "Uram, mi ez?"
  Blackmoore ügyet sem vetett rájuk. Sietve a folyosókon, fel a lépcsőn, és lefékezett előtte
A törött fa szilánkok, amely egykor az ajtót, hogy Thrall sejt. A legrosszabb a félelem volt
igaznak bizonyult.
  "A fene egye őket a pokolba!" Kiáltotta. "Valaki ellopta ork! Tammis! Azt akarom, férfi, azt akarom, lovak, akarom
repülő gépek - Azt akarom, Thrall vissza azonnal! "
  Thrall Meglepődtem, hogy milyen mélyen aludt, és hogyan élénk álmai voltak. Arra ébredt, mint éjszaka volt
alá, és egy pillanatra egyszerűen csak feküdt, ahol volt. Érezte, hogy a puha fű alatt a testét, élveztem a
szellő simogatta az arcát. Ez volt a szabadság, és édes volt, valóban. Precious. Most megértette
Ezért néhány inkább meghalnék, mint élőben bebörtönözték.
  Egy lándzsa megtapogatta a nyakát, és az arcok hat emberi hímek lenézett rá.
  "Te," egyikük azt mondta: "Kelj fel."
  Thrall átkozta magát, mint ő húzta maga mögött a ló, két férfi sétált őr mindkét oldalán.
Hogy lehetett ilyen ostoba! Azt akarta, hogy a táborokban, igen, de a biztonsága
bujkál. Azt akarta, hogy megfigyelőként, nem résztvevője ennek a rendszernek, amiről hallott semmit
jó.
  A férfi megpróbált elfutni, de négyen voltak lovak és futott le őt, szinte azonnal. Nem volt hálók,
lándzsák és kardok, és Thrall szégyellte, hogy milyen gyorsan és hatékonyan sikerült tenni vele
ártalmatlan. Arra gondolt, hogy küzd, de úgy döntött, hogy nem. Ő volt sincsenek illúziói, hogy ezek az emberek
fizetne a gyógyulás, ha megsérült, és meg akarta tartani az erejét fel. Is, akkor van-e
Jobb, hogy megfeleljen az orkok, mint hogy a táborban velük? Az biztos, mivel a heves harcosok "jellegét, akkor lenne lelkesen, hogy elkerülje. Ő volt a tudás, ami segít nekik.
  Tehát úgy tett, mintha le kell győzni, bár megtehette volna mindet egyszerre. Ő megbánta
döntés szinte azonnal, amikor a férfi elkezdett kotorászni zsákját.
  "Rengeteg élelmiszer itt," mondta az egyik. "Jó dolgok is. Megesszük jól ma este, fiúk! "
  "Ez Major Remka, aki fog enni is," mondta egy másik.
  "Nem, ha nem tud róla, és nem fogunk mondani neki," mondta egy harmadik. Ahogy Thrall figyelte, az egyik
aki beszélt először kicsit türelmetlenül az egyik kis húspástétom Taretha volt tele.
  "Nos, itt nézze meg," mondta a második. "A kés." Felállt és elment Thrall, aki tehetetlenül
kötődött a trap-net. "Ellopta ezt nem tette?" Ő kezébe nyomta a kést Thrall arcát. Thrall még csak nem is
villogni.
  "Ugyan már, Hult," mondta a második ember, aki a legkisebb és legnagyobb ideges a hat. a többiek
kötötte a lovakat a közeli ágak és serényen divvying el a zsákmányt, ami miatt azok
nyeregtáskát, és nem dönt úgy, hogy jelentse, hogy a titokzatos Major Remka, bárki volt.
  "Én vezetése ezt," mondta Hult.
  "Lehet, hogy az étel, de tudod, hogy minden mást találunk valóban meg kell jelenteni," mondta a
a második ember, látszó ideges állva Hult, de makacsul elhatározta, hogy a parancsokat.
  "És mi van, ha én nem?" Mondta Hult. Thrall nem tetszett neki; nézett átlag és dühös, mint Blackmoore.
"Mit fogsz csinálni?"
  "Ez mit fogok csinálni róla, hogy kellene érintik meg, Hult," mondta egy új hang. Ez a férfi magas volt
és karcsú. Nem nézett fizikailag impozáns, de Thrall harcolt elég finom harcosok tudni, hogy
gyakran technika volt olyan jó, mint, és néha jobb, mint a, méret. Ítélve Hult reakcióit, ez az ember
vették. "A szabályozás létezik, hogy mi is szemmel tartani az orkok. Ez az első, amit láttam
Évek ami folytatott emberi fegyver. Érdemes jelentés. Ami ezeket. . . . "
  Thrall rémülten figyelte, ahogy a férfi elkezdte lapozgatni Taretha leveleit. Kék szeme összeszűkült, a magas
férfi felé fordult Thrall. "Nem hiszem, el tudja olvasni, ugye?"
  A másik férfi tört ki a nevetés, morzsákat permetezés a szájukat, de a férfi azt kérdezi a
kérdést úgy tűnt, hogy komoly. Thrall Elkezdtem válaszolni, majd meggondolta magát. Jobb, mintha nem
hogy is tudom, az emberi nyelv, gondolta.
  A magas férfi lépett oda hozzá. Thrall megfeszült, előrevetítve egy csapásra, hanem az ember leguggolt
mellé, és bámult egyenesen Thrall szeme. Thrall félrenézett.
  "Te. Olvassa el? "A férfi mutatott egy kesztyűs ujját a leveleket. Thrall bámulta őket, és kitalálni
még egy ork, akik nem beszélnek az emberi nyelv lett volna a kapcsolat, megrázta a fejét
Hevesen. A férfi nézte egy pillanatig, aztán felállt. Thrall nem volt benne biztos, meggyőzte őt.
  "Úgy néz ki, ismerős, valahogy," mondta a férfi. Thrall kihűlt belül.
  "Mindannyian ugyanúgy néz rám," mondta Hult. "Nagy, zöld, és csúnya." "Kár, hogy egyikünk sem tud olvasni," mondta a férfi. "Fogadok, ezek a papírok volna mesélni."
  "Mindig álmodik fölött állomás, Waryk," mondta Hult, egy csipetnyi megvetéssel a hangjában.
  Waryk nyomta a leveleket vissza a zsákot, pengetős a kést Hult szorításából mint a férfi
halfhearted tiltakozás, és akasztott a ma már többnyire üres zsák több lova mar. "Tedd az élelmiszer-re,
mielőtt meggondolom magam. Vessünk rá a táborba. "
  Thrall feltételezte, hogy azt feltették egy szekérre, vagy talán az egyik kocsik eszébe jutott a
olyan régen. Ő nem volt biztosított, még, hogy legalantasabb az udvariassági. Egyszerűen csatolt egy kötelet a
trap-net, hogy a kötelezett a végtagjai olyan szorosan, és vonszolta maga mögött az egyik lovat. Thrall azonban volt
rendkívül nagy fájdalom küszöb ennyi év után, a gladiátor ring. A legjobban az fájt neki, sokkal mélyebben volt
elvesztése Taretha leveleit. Még szerencse, hogy ezek egyike sem a férfiak tudnak olvasni. Örült, hogy volt
Nem találta a nyakláncot. Ő volt tartja a nyakláncot ő adott neki tegnap este, és sikerült
csúszik benne a fekete nadrágot, mielőtt azt vették észre. Azt a részét, ő legalább még tudott kapaszkodni.
  Az út egy örökkévalóságnak tűnt, de a nap mászott át az égen csak lassan. Végül
elért egy nagy kőfal. Waryk nevű bebocsátást, és Thrall hallotta, mi hangzott nehéz kapuk
nyitás. Ő is húzta a hátán, így ő pompás kilátás nyílik a vastag a fal, mint
Amikor beléptek. Érdekmentes őrök dobták a jövevény egy rövid pillantást, aztán a dolgát.
  Az első dolog, ami Thrall volt a bűz. Arra emlékeztette, az istállók a Durnholde, de volt,
sokkal erősebb. Ő az orrát. Hult figyelte meg, és nevetett.
  "Volt távol a saját fajtája túl hosszú, eh, greenie?" Gúnyolódott. "Elfelejtette, milyen rossz érzel?"
Ő megcsípte az orrát bezártak, és a szemét forgatta.
  "Hult," mondta Waryk, figyelmeztető hangon. Megragadta a nettó által heveder és beszélt egy szót
parancsot. Egyszerre Thrall érezte kötvények lazítani, és ő talpra állt.
  Ő bámult a horror. Összebújva mindenhol tucat - talán több száz - orkok. néhány
ült tócsákat a saját mocsok, a szemük céltalan, éles-tusked állkapcsa laza. Egyéb tempójú vissza
oda, motyogva összefüggéstelenül. Néhány aludt szorosan összegömbölyödve a földön, mintha nem érdekelné, ha
ők lépett. Volt egy alkalmi perpatvar, de még ez láthatóan megcsappant túl sok
energiát, mert elült majdnem olyan gyorsan, mint ahogy kezdődött.
  Mi folyik itt? Voltak ezek az emberek drogozzák Thrall emberek? Kellett lennie a válasz. ő
tudta, mi orkok voltak, milyen erős, milyen vad. Várta. . . Nos, nem tudta, mit kell
számíthat, de nem ez a jellemző, természetellenes levertség.
  "Gyerünk," mondta Waryk, tolta Thrall óvatosan felé a legközelebbi klaszter orkok. "Élelmiszerügyi eloltotta egyszer
nap. Van víz a hullámvölgyek. "
  Thrall felegyenesedett, és igyekezett a vastagon szedett rá, ahogy odalépett a csoport öt orkok, ül
mellett a fent említett Itatóvályúk. Érezte Waryk szemében unalmas az ő lekapart,
véraláfutásos vissza, és hallotta a férfi azt mondja: "Én is esküszöm láttam már valahol." Aztán hallottam
A férfi elindult.
  Csak az egyik az orkok felnézett, Thrall közeledett. A szíve zakatolt. Még soha nem volt ilyen
közel egyik népe előtt, és most itt volt az öten. "Köszöntelek benneteket," mondta ork.
  Úgy bámultak rá. Egyikük lenézett, és folytatta clawing egy kis szikla ágyazott
szennyeződés.
  Thrall újra próbálkozott. "Köszöntelek benneteket," mondta, széttárta karjait a gesztus, hogy a könyvek azt mondta neki,
jelezte az egyik harcos tisztelegve a másik.
  "Hol elkapnak?" Egyikük kérdezte végül, beszélt az emberi nyelv. A Thrall döbbent
nézd, ő azt mondta: "Te nem vetették fel, hogy beszéljen ork. Elmondhatom. "
  "Igazad van. Én fel az emberek. Arra tanítottak, csak egy kicsit ork. Reméltem, hogy segíthet
nekem többet. "
  Az orkok egymásra néztek, aztán kitört belőle a nevetés. "Emelt emberek által, mi? Hé, Krakis - jönnek
ide! Vetettük bele magunkat a jó mesemondó! Rendben, Shaman, mondja el nekünk egy másikat. "
  Thrall érezte, hogy esélye, hogy kapcsolatba ezek az emberek csúszik át az ujjai. "Kérem, mármint nem sértés.
Én egy rab, mint most. Még soha nem találkoztam olyan orkok, én csak azt szeretném. . . . "
  Most az, aki elfordította megfordult, és Thrall elhallgatott. Ez ork szeme élénk piros
és úgy tűnt, hogy izzanak, mintha világít belülről. "Tehát azt szeretnénk, hogy megfeleljen az emberek? Nos, már találkozott velünk. most
hagyjon minket is. "Visszafordult felvette a kő.
  "A szemed. . . "Thrall mormolta is megdöbbentette a furcsa vörös izzás felismerni a sértést.
  Az ork összerezzent, felemelte a kezét, hogy megvédje az arcát Thrall tekintete, és összegörnyedve fekszik, még tovább.
  Thrall fordult feltenni egy kérdést, és ott találta magát egyedül. A másik orkok minden csoszogott,
casting alattomos pillantásokat vissza rá.
  Az ég már a homályos egész nap, de azóta folyamatosan gyarapodott hidegebb. Most, ahogy ott állt Thrall
Egyedül a közepén egy udvar veszi körül, mi maradt a népét, a szürke ég megnyílt, és
jeges eső keverve kezdett esni a hó.
  Thrall alig vette észre a szerencsétlen időjárás, olyan mély volt a személyes nyomor. Vajon ez miért kellett
megszakította minden nyakkendő, akit valaha ismert? Élni az életét, mint egy fogoly egy csoportja lélektelen, lassú
lények, akit egyszer álmodott vezető zsarnoksága ellen az emberek? Melyik a rosszabb: ő
tűnődött, boxmérkőzés dicsőségére Blackmoore, alvás biztonságos és száraz, olvasás leveleket Tari, vagy
itt állt egyedül, elkerülték még azok a saját vérében, lába belesüppedt fagyasztás sár?
  A válasz jött gyorsan: Mindkettő elviselhetetlen. Egyáltalán nem tűnik túl nyilvánvaló, Thrall elkezdte keresni
mintegy egy szem felé menekülni. Meg kell, elég egyszerű. Csak néhány őrök itt-ott, és
éjszaka, meg kellett több, nehezen látni, mint Thrall lenne. Úgy néztek ki, unatkozik és önzetlen, és
ítélve a hiánya szellem, sőt az energia vagy kamat, megjelenik ez a szánalmas gyűjteménye orkok, Thrall
nem hiszem, még egyikük volna a bátorságot, hogy próbálja megmászni a meglehetősen alacsony falak.
  Úgy érezte, az eső most, mert átázott a nadrág volt rajta. A szürke, borongós idő, a szürke, borongós leckét.
Az orkok nem volt nemes, vad harcosok. El sem tudta képzelni, hogy ezek a lények valaha is adta az emberek
A legcsekélyebb ellenállást. "Nem voltunk mindig, mint látod itt minket," jött egy puha, mély hang a könyökénél. Meglepett, Thrall fordult
körül, hogy a vörös szemű ork bámult rá azokkal nyugtalanító égitestek. "Soulless, félt, szégyellte.
Ez whatthey velünk tettek, "folytatta, rámutatva, hogy a szemét. "És ha lehetne megszabadulni tőle, szívünkben
és szeszes talán visszatér. "
  Thrall süllyedt a sárban mellette. "Gyerünk," sürgette. "Hallgatom."

 EIGHT

Már majdnem két napig, mivel a tűz és a Thrall szökését, és Blackmoore töltötte a jobb
része az időben dühös, és komor. Ez volt az Tammis sürgetésére, hogy ő végül kiment Hawking, és
el kellett ismernie, ő szolgája volt jó ötlet.
  A nap volt, borús, de ő és Taretha jól öltözött, és a lendületes riding tartani a vérüket
meleg. Azt akarta, hogy menjen a vadászat, de lágyszívű szeretője volt rábeszélte, hogy egyszerűen lovaglás
elég lenne, hogy kellemesen teljen az idő. Nézte vágta már a szép foltos szürke ben
adott neki két évvel ezelőtt, és azt kívánta az időjárás volt melegebb. Arra tudott gondolni, más módon
kellemesen telik az idő Taretha.
  Milyen váratlanul érett gyümölcs Foxton lánya volt. Ő volt a szép, engedelmes gyermek, és
érett, egy szép, engedelmes asszony. Ki gondolta volna, azoknak ragyogó kék szeme lenne pergő
neki, hogy ő annyira szeretem, hogy eltemesse az arcát a folyó aranyat az ő hosszú fürtjeit? Hát nem, nem
Blackmoore. De mivel ő vitte a saját évekkel ezelőtt, ő sikerült folyamatosan
mulattam, egy ritka feat.
  Langston egyszer megkérdezte, amikor Blackmoore fog félretenni Taretha mellett a felesége.
Blackmoore azt válaszolta, hogy nem lenne félretéve Taretha akkor is, ha hedid feleséget vesz, és
nem volt sok ideje az ilyen dolgok, amikor a tervet végre valóra. Ő lenne egy sokkal
jobb helyzetben, hogy a parancs egy politikailag kedvező házasság, ha ő vitte a Szövetséget, hogy a
kollektív térde.
  És valóban, nem volt rohanás. Bőven volt ideje, hogy élvezze Taretha bármikor és bárhol is
kívánta. És minél több akkori töltött a lánnyal, annál kevésbé volt szó, amelyek megfelelnek az ő sürgeti, és a
Több volt szó, egyszerűen csak élvezi ő jelenléte. Nemegyszer, ahogy ott feküdt ébren, és nézte,
alvás, ezüstözött holdfényben streaming az ablakokon keresztül, azon tűnődött esett szerelembe
neki.
  Ő húzta fel Nightsong, aki egyre idősebb, de mégis élvezték a jó vágta hóba,
és őt figyeli, játékosan irányítani Gray Lady-körbe körülötte. Az ő érdekében, ő nem fedezett
sem fonott haját, és összeomlott a laza vállára, mint a bukása legtisztább aranyat. Taretha nevetett,
és egy pillanatra találkozott a tekintetük.
  Pokolba az időjárás. Hogy lenne csinálni.
  Már éppen rendelni tőle a paripa és egy közeli csalit a fák - a köpeny tartaná
őket kellőképpen meleg -, amikor meghallotta a hangját pata-veri közeledik. Ő összevonta a szemöldökét, Langston
alakult ki, lihegve. A lova volt magukon viselték és a gőzölgő a chill délután. "Uram," zihálta, "Úgy gondolom, hogy híre Thrall!"
  Major Lorin Remka nem volt olyan személy lehet tréfálni. Bár ott állt csak egy kicsit több mint öt méter
magas, ő volt zömök és erős, és képes kezelni magát, több mint megfelelően minden küzdelemben. volt
Az elhelyezés álcázott férfi sok évvel ezelőtt ki a szenvedélyes vágy, hogy elpusztítsa a Greenskin lények
hogy megtámadta a falu életét. Amikor fortélyok fedeztek fel, ő parancsnoka tette
jogát vissza a frontvonalon. Később, már megtanulta, hogy a tiszt azt remélte, hogy ő lesz megölte, így
megkíméli őt a kínos jelentési neki. De Lorin Remka még makacsul túlélte, és volt
felmentette magát, valamint a, és néhány esetben jobb, mint a, bármelyik férfi az egységben.
  Ő vett egy vad öröm levágásával az ellenség. Több esetben, miután a kill Ernie
dörzsölte a vöröses-fekete vér az arcára, hogy jelölje meg a győzelmet. Az emberek mindig adott neki
nagy ívben.
  Ebben az időben a béke, Major Remka csaknem annyi örömet megrendelés a meztelen csigák, hogy volt
Egyszer volt vele direst ellenségei, bár ezt az élvezetet csökkentek, amint a szemetek megszűnt a harcot
vissza. Miért lettek sokkal több, mint a marhákat, és kevesebb, mint szörnyetegek gyakran tárgya volt
közötti vita Remka és az emberei késő esti órákban, mint egy kártyajáték és sört vagy négy.
  Legkielégítőbb minden volt képes arra, hogy ezeket egyszer-félelmetes gyilkosok, és kapcsolja őket meghajolva
és kaparás szolgái. Úgy találta, az is leginkább képlékeny, aki a furcsa vörös szemek. Úgy tűnt, alig várja,
az irányt és a dicséret, sőt tőle. Egyikük most már a végéhez fürdő neki a kabinjában.
  "Győződjön meg róla, hogy meleg van, Greekik," hívta. "És ne feledkezzünk meg a gyógynövények ebben az időben!"
  "Igen, asszonyom", az úgynevezett női ork egy szerény hangon. Szinte azonnal, Remka Éreztem a
tisztító illat a szárított gyógynövények és virágok. Valaha, amióta itt dolgozom, úgy tűnt neki, mintha
ő bűzlött minden alkalommal. Nem tudta kiverni a ruháit, de legalább tudta áztassa a testét a
forró, illatos vízzel és mossa a bőre, és hosszú fekete haj.
  Remka fogadta a férfi stílusa, a ruházat, sokkal praktikusabb, mint minden női cicoma. után
évet töltött a csatatéren, ő több volt, mint használt, öltözködés magát, és valójában inkább azt.
Most levette a cipőjét egy sóhaj kíséretében. Mint ahogy félretette őket a Greekik tisztítható jött egy
Sürgős kopogtak az ajtón.
  "Ez már jobb, ha jó," motyogta, kinyitotta az ajtót. "Mi az, Waryk?"
  "Mi elfogott egy ork tegnap," kezdte.
  "Igen, igen, olvastam a jelentést. Saját fürdő hűtő még akkor is beszélünk, és - "
  "Azt hittem, az ork ismerősnek tűnt," Waryk nyomni.
  "By the Light, Waryk, mindannyian ugyanúgy néz ki!"
  "No. Ez az egyik másképp nézett ki. És tudom, hogy miért éppen most. "Félreállt, és egy magas, impozáns figura
kitöltve az ajtóban. Azonnal Major Remka vigyázzba vágta magát, és azt kívánta kétségbeesetten még mindig ott volt
csizma.
  "Altábornagy Blackmoore," mondta. "Hogyan legyünk a szolgáltatást?" "Major Remka," mondta Aedelas Blackmoore, fehér fogak, csillogó keresztül gondosan nyírt fekete kecskeszakállas,
"Azt hiszem, megtalálta az elveszett kisállat ork."
  Thrall hallgatta, meghódította, mint a vörös szemű ork beszélt halkan mesék vitézség és erejét. ő
Mondtam az ellene emelt vádat lehetetlen esélyeket, a hősi tetteit, és az emberek csökkenő alatt a könyörtelen
zöld hulláma orkok egyesült célra. Elmondta, vágyakozva a spirituális emberek is, valami Thrall volt
soha nem hallottam.
  "Ó, igen," Kelgar mondta szomorúan. "Egyszer, mielőtt voltunk a büszke, harci éhes horda voltunk
az egyes klánok. És azokban a klánok voltak azok, akik ismerték a mágikus szél és a víz, az ég és a föld,
Az összes szellemek a vad, és összhangban működött együtt e hatáskör. Mi nevezte őket "sámánok"
és amíg a megjelenése a boszorkánymesterek, tudásukat mind tudtuk a hatalom. "
  A szó úgy tűnt, hogy Kelgar dühös. Köpött, és az első lelkesítő bármilyen fajta szenvedély,
vicsorgott, "Power! Vajon takarmány népünk, neveljük fiatal? Vezetőink tartott mindent maguknak, és csak
barest csepegtető csöpögött le a többiek. Tették. . . valamit, Thrall. Nem tudom, hogy mi.
De ha egyszer már legyőzték, minden vágya, hogy harcolni elvérzett minket, mintha nyílt seb. "Lehalkította
fej, helyezze azt karokkal szerte a térde, és lehunyta a vörös szemek.
  "Vajon mindez akkor elveszíti a vágy, hogy harcolni?" Kérdezte Thrall.
  "Mi itt. Azok, akik harcoltak nem rögzített, vagy ha voltak, megölték őket, mert ellenállt. "
Kelgar tartotta a szemét becsukta.
  Thrall tiszteletben a másik ork szükség csendet. Csalódás öntötte el. Kelgar meséje volt a gyűrű
igazságot, és az ellenőrzést, minden Thrall szükségük volt, meg körülötte. Mi volt ez a furcsa
dolog történt? Hogyan lehet egy egész faj az ember, természete annyira eltorzította, hogy a végén
Itt, legyőzte mielőtt még meg is fogott, és dobták ezt a nyomorult hellhole?
  "De a vágy, hogy harcolni még mindig erős benned, Thrall, bár a neve is mutatja egyébként." A szeme
nyissa meg újra, és úgy tűnt, hogy éget a Thrall. "Lehet, hogy a nevelt ember által megkímélt neked.
Vannak mások, mint te, még mindig odakint. A falak nem olyan nagy, hogy nem lehet mászni őket, ha ez
a kívánságod. "
  "Ez," mondta Thrall lelkesen. "Mondd meg, hol találom mások, mint én."
  "Az egyetlen, hallottam mesélnek a Pokoljárót," Kelgar mondta. "Ő továbbra is veretlen. övé
az emberek, a Warsong klán, jött a nyugati ezen a földön. Ez minden, amit mondhatok. Grom van szeme, mint a
nekem, de a lelke még mindig ellenállt. "Kelgar lehajtotta a fejét. "Bárcsak lett volna olyan erős."
  "Akkor lehet," mondta Thrall. "Gyere velem, Kelgar. Erős vagyok, tudom jól húzza meg felfelé a falakon, ha
- "
  Kelgar megrázta a fejét. "Ez nem az erőssége, hogy elment, Thrall. Meg tudnám ölni az őrök egy pillanat alatt.
Van itt valaki tudott. Ez a vágy. Nem akarom, hogy próbálja megmászni a falakat. Én itt akarok maradni. Nem tudom
megmagyarázni, és Szégyellem, de ez az igazság. Lesz, hogy a szenvedély, a tűz, mindannyiunk számára
itt. "
  Thrall bólintott, hogy elfogadja, de nem tudta megérteni. Ki ne szeretne szabad lenni? Ki
nem akar harcolni, hogy megszerezzék vissza mindazt, amit tett, hogy az igazságtalan emberek fizetik ki, amit
tette, hogy a népét? De egyértelmű volt: az összes orkok jelen, ő volt az egyetlen, aki darelift dacos öklét kihívás.
  Azt várni estig. Kelgar mondta, csak egy csontváz beosztásról gárdista, és gyakran
ittak magukat a kábulat. Ha Thrall egyszerűen tovább úgy, mintha olyan volt, mint az összes többi orkok, úgy érezte,
Bizonyos az alkalmat fog jönni.
  Abban a pillanatban, egy női ork közeledett. Elindult egy céltudatosságot ritkán látott itt, és
Thrall állt, mint kiderült, hogy a lány felé tartott vele.
  "Te vagy az újonnan készített ork?" Kérdezte, az emberi beszédet.
  Thrall bólintott. "A nevem Thrall."
  "Akkor, Thrall, akkor már a legjobb tudják, hogy a parancsnok a encampments jön érted."
  "Mi a neve?" Thrall kihűlt belülről félt a legrosszabb.
  "Nem tudom, de ő hordja a színek a piros és arany, fekete sólyom -"
  "Blackmoore," sziszegte Thrall. "Tudnom kellett volna, ő képes lenne megtalálni."
  Volt egy hangos zörgés, és az összes orkok felé fordult nagy torony. "Mi vagyunk a sorban," mondta a
nő. "Bár ez nem a szokásos időben a számolást."
  "Azt akarom, Thrall," mondta Kelgar. "De nem fognak találni. Lesz most mennem kell. az őrök
is zavart a gondolatra, hogy a parancsnok jön. Én is létrehozni egy elterelés. A legkevésbé őrzött
terület végén a tábor. Mindannyian jönnek a hang a harang, mint a szarvasmarha vagyunk, "mondta,
öngyűlölet sima hangon, és mien. "Menj. Most. "
  Thrall szükség semmilyen további sürgetésére. Ő sarkon fordult, és elindult gyorsan, menet útját
között a hirtelen nyomja meg ork mozog az ellenkező irányba. Ahogy tolta, küzd, hallott
fájdalom kiáltása. Ez volt a női ork. Nem merte megállítani tekinthet vissza, de amikor meghallotta, Kelgar kiabálva
kemény hangzású szavak ork, megértette. Kelgar valahogy sikerült elérni mélyen és
találni árnyéka régi harci szellem. Ő kezdte a harcot a női ork. A hangok a
őrök, ez nagyon szokatlan volt. Leereszkedtek, hogy megtörje a veszekedés orkok mellett, és még akkor is, Thrall
figyelte, a néhány őrt, aki már sétált a falon iszkolt le, és rohant felé kiabálás.
  Ők valószínűleg verni mind Kelgar és az ártatlan nő, Thrall gondolat. Sajnálatát fejezte ki, ezt a mélyen.
De, mondta magának, mert tetteik, szabad vagyok megtenni mindent, amit csak lehet, hogy nem
az emberi soha, soha veri egy ork újra.
  Miután elérte a felnőttkort egy szigorúan őrzött cellába, a férfi nézte minden mozdulatát, nem tudta
úgy vélik, hogy milyen könnyű volt megmászni a falakat, és csúszik lefelé a szabadságot. Előttük egy sűrű, erdős területen.
Ő gyorsabban futott, mint valaha futni, tudva, hogy minden percben ő volt a nyílt volt sebezhető. és
Még senki sem kiáltott a riasztást, senki üldözőbe.
  Rohant több órán keresztül, elveszíti magát az erdőben, zigging és zagging és mindent megtesz lehet
megnehezítik a keresési felek, hogy minden kétséget követni. Végül lelassult, lihegve és zihálva
a levegő. Felmászott egy vaskos fa, és amikor kidugta a fejét a vastag lombkorona a levelek, tudott
látok semmit, csak a tengernyi zöld. Villog, ő található a napot. Kezdett a késő délutáni órákban utazás a horizont felé. Az ország nyugati részén;
Kelgar azt mondta, hogy Pokoljárót klán jött nyugatról.
  Meg fogja találni ezt a Hellscream, és együtt fog felszabadítani a bebörtönzött testvérek.
  Fekete kesztyűs kezét összekulcsolta a háta mögött, a parancsnok a táborozó, az egyik Aedelas Blackmoore,
lassan végigsétált a sor orkok. Mindannyian féltek tőle, bámulja a sárban kirakott
láb. Blackmoore kellett ismernie lettek volna még szórakoztatóbb, ha több halálos, amikor már volt némi
szellem nekik.
  Megrándult a bűz, Blackmoore emelte illatos kendőt az orrát. Őt követte szorosan, mint egy
kutya várja gazdáját szeszély, őrnagy volt Remka. Hallotta a jó dolgokat róla; ő volt
látszólag hatékonyabb, mint a legtöbb a férfiak.
  De ha lett volna a Thrall, és hagyd, hogy csúszik át az ujjai, akkor nem lenne kegyes.
  "Hol van az egyik azt mondta, azt hitted, hogy Thrall?" Kérdezte a Remka a gárdista Waryk. a
fiatalember tartott lélekjelenlétét jobb, mint a parancsnoka volt, de még ő is kezdenek megmutatkozni
célzásokat pánik a szemét.
  "Láttam őt a gladiátor harcok, és a kék szeme annyira ritkák. . . . "Mondta Waryk, kezd
dadogni egy kicsit.
  "Látod őt ide?"
  "N-nem, altábornagy. Én nem. "
  "Akkor talán nem volt Thrall."
  "Találtunk néhány dolgot, amit ellopott," mondta Waryk, világosodó. Ő csettintett, és az egyik
férfi elrohant, visszatérve néhány pillanat, egy nagy zsákot. "Felismeri ezt?" Kinyújtotta
sima tőrt Blackmoore, markolattal előre, mint az etikett követelte.
  Blackmoore elakadt a lélegzete a torkán. Eltűnődött azon, ha ez ment. Nem volt egy nagyon
drága egyet, de ő nem fogadott el. . . . Rohant a kesztyűs hüvelykujjával szimbólumává tette címer, a fekete
sólyom. "Ez az enyém. Van még valami? "
  "Egyes papírok. . . Major Remka nem volt ideje, hogy nézd meg őket még. . . . "Waryk elhallgatott,
de Blackmoore megértette. Az idióta nem tudott olvasni. Miféle papírokat is Thrall valószínűleg van
volt? Levelek szakadt fromhis könyvek, nem kétséges. Blackmoore kikapta a zsákot, és átkutatta a
papírok alján. Felhívta az egyik a fénybe.
  . . . bárcsak veled beszélni, hanem csak küld neked ezeket a leveleket. Látom a ringben, és én
szív összetörhet az Ön számára. . . .
  Letters! Ki tudna esetleg. . . megragadta egy másikat.
  . . . nehezebb és nehezebb megtalálni ideje, hogy írjon. Mesterünk igények annyira mind a ketten. hallottam
hogy ő verte meg, úgy sajnálom kedves barátom. Nem érdemled meg. . .
  Taretha. A nagyobb fájdalmat, mint bármely, akit valaha ismert kapaszkodott Blackmoore mellkasát. Elővett több betűt.
. . A könnyű, ott kellett lennie tucatnyi itt. . . Talán száz. Mióta a két volt
összeesküvést? Valamilyen oknál fogva a szemét csípte és légzése difficult.Tari. . . Tari, hogyan lehetne
te, te soha nem hiányzott semmit. . . .
  "Én Uram?" Remka aggódó hangját hozta Blackmoore az ő fájdalmas sokk. Vett egy mély
levegőt, és pislogott az árulkodó könnyek vissza. "Minden rendben?"
  "Nem, Major Remka." A hangja hűvös és higgadt, mint valaha, amiért hálás volt. "Minden
nem jól. Te már én ork Thrall, az egyik legjobb gladiátorok a valaha megérintette a gyűrűt. Ő tett engem
a rengeteg pénzt az évek során, és kellett volna, hogy nekem sokkal több. Kétséget kizáróan,
Ő volt az a férfi elfogták. És ez az, akit nem látok ebben a sorban egyáltalán. "
  Ő volt éles öröm nézni a szín kifut Remka arcát. "Lehet, hogy ő rejtőzik benne a
tábor, "ő felajánlotta.
  "Lehet, hogy ő," mondta Blackmoore, rajz vissza az ajkát a fehér fogak egy szájtátás egy mosoly. "Engedje meg,
remélem, hogy továbbra szerencse, Major Remka. Keresés a encampment.Now. "
  Ő eliszkolt, hogy a licitálás, parancsokat osztogat. Thrall biztosan nem lett volna olyan ostoba,
hogy jöjjön a felállás, mint egy kutya reagál a sípot. Lehetséges volt, hogy még mindig itt van. De valahogy,
Blackmoore érezte, hogy Thrall eltűnt. Ő volt máshol, csinál. . . ? Mit? Miféle rendszer
Vajon, és hogy kurva Taretha főzött?
  Blackmoore igaza volt. Kiterjedt keresési tűnt fel semmi. Egyik orkok, átkozzad lenne
is elismerik, hogy lássam Thrall. Blackmoore lefokozták Remka, tedd Waryk a helyére, és lovagolt lassan
otthon. Langston találkoztam vele félúton, és commiserated vele, de még Langston vidám, agyatlan
fecsegést nem keverjük Blackmoore az ő homályban. Az egyik tüzes éjszaka, ő elvesztette a két dolog a legtöbb
Fontos neki: Thrall és Taretha.
  Felmászott a lépcsőn a kabinjába, elment a hálószobájába, és kinyílt az ajtó. A fény esett
egész Taretha alvó arcát. Óvatosan, hogy ne ébressze, Blackmoore leült az ágyra. ő
levette a kesztyűt, és elérte, hogy megérintse a lágy, krémes görbe az arcát. Annyira szép volt. neki
érintés volt ragadtatva tőle, a nevetése költözött vele. De nem több.
  "Aludj jól, szép áruló," suttogta. Lehajolt és megcsókolta, a fájdalom a szívében még mindig jelen van, de
könyörtelenül elnyomta. "Aludj jól, amíg Szükségem van rád."

 NINE

Thrall még soha nem volt ennyire kimerült vagy éhes életében. De a szabadság íze édesebb, mint a hús is
még etették, és úgy érezte, pihentetőbb, mint a szalma, amelyen aludt, mint Blackmoore foglya at
Durnholde. Ő nem tudta elkapni a coneys és a mókusok, hogy suhant át az erdőben, és azt kívánta,
hogy valahogy túlélési készségek tanították neki, együtt csata történetét és a művészet természetéből fakadóan.
Mivel ez volt ősz volt érett gyümölcsök a fákon, és hamar ismertté vált, ügyesen találni grubs
és rovarok. Ezek nem sokat, hogy megnyugtassák a mamut éhség mardosta a belsejét, de legalább
volt kész a vízhez való hozzáférés formájában a számtalan kis patakok és patakok kanyargott keresztül a
erdőben. Néhány nap múlva a szél tolódott, miközben Thrall folyamatosan tolta az aljnövényzetben, és hozta
Az édes illata pörkölés hús orrát. Ő mélyet lélegzett, mintha nem tudna megszerezni táplálékot a
illata egyedül. Ragadozó, megfordult, hogy kövesse a szag.
  Annak ellenére, hogy az ő teste kiált élelmiszer, Thrall nem hagyta, hogy az éhség úrrá legyen óvatos. hogy
volt, nos, ahogy haladt a szélén erdős területen, látta, több tucat embert is.
  A nap fényes volt és meleg, az egyik utolsó néhány ilyen nap az őszi, és az emberek voltak örömmel
készül egy ünnepet tette Thrall a nyál a szájában. Voltak sült kenyér, hordó friss gyümölcsök és
zöldség, crocks jam és vajak és terjed, kerekek sajtok, üveg, amit ő vélt
bor és mézbor, és a központban, két disznót lassan megfordult nyárson.
  Thrall térde engedett, és leült lassan az erdő talaját, bámult elragadtatott a élelmiszereken
terjedt előtte, mintha kigúnyolják. Odaát, a megtisztított területen, a gyerekek játszottak karika és bannerek
és egyéb játékok Thrall nem tudott csatlakozni a neveket. Anyák szoptatta a csajok, és hajadonok táncolt szégyenlősen
A fiatal férfiak. Ez volt a jelenet, a boldogság és az elégedettség, és több, mint az étel, Thrall akart
ide tartozik.
  De nem tette. Ő volt egy ork, egy szörnyeteg, a zöld-bőr, fekete-vér, és minden száz más
jelzőket. Szóval ott ült, és nézte, míg a falusiak ünnepelte, legeltette, és táncolt, amíg az éjszaka
szűkítené őket.
  A hold emelkedett, egyik fényes és fehér, egy hűvös és kék-zöld, mint az utolsó a bútorok, tányérok, és
élelmiszer-ipari termékek gyűlt fel. Thrall figyelte a falusiak vándorol a kanyargós utat a
mező, és látta, hogy a kis gyertyák jelennek meg apró ablakokon. Még arra várt, és nézte, ahogy a hold lassan
az égen. Sok órával az utolsó gyertya kialudt az ablakok, Thrall nőtt, és
költözött ügyes csend a falu felé.
  Ő a szaglás mindig is az akut, és azt kihegyezett most, hogy ő adta meg hagyjuk, hogy élvezze
A szagok élelmiszer. Követte az illatok, elérve a Windows, és kikapta egész kenyeret
amit falta le egyszerre, feltárása egy kosár almát meghatározott, az ajtó és a ropogó a
kis, édes gyümölcsök mohón.
  Juice leszaladt meztelen mellkasára, édes és ragadós. Ő szórakozottan letörölte azt egy nagy zöld kéz.
Lassan, az éhség kezd jóllakott. Minden ház, Thrall kivett valamit, de nem túl sok
minden egy otthon.
  Az egyik ablakban, Thrall bekukucskált, hogy a számok alszik a haldokló tűzhely tűz. Gyorsan visszavonta,
Várt egy pillanatig, majd lassan nézett újra. Ezek voltak a gyerekek, alszik szalmazsákokat.
Volt hárman, plusz egy a bölcsőben. Két fiú volt; A harmadik egy kislány, sárga haj.
Ahogy Thrall nézte, ő gurult álmában.
  Egy éles fájdalmat szúrta Thrall. Mintha pillanatok alatt telt el, s szállították az agyában vissza, hogy
nap, amikor először látta Taretha, amikor még szélesen mosolygott és integetett neki. Ez a lány nézett ki, így
ugyanúgy, mint ő, vele kerek arca, aranyló haj -
  A durva zaj megriasztotta és Thrall megpördült éppen időben, hogy valami négylábú és sötét díjat
rá. Fogak csattant közelében fülébe. Reagáló ösztönösen, Thrall szorította az állat, és lehunyta a kezét
körül a fenevad torkát. Vajon ez egy farkas, egyik lény népét néha összebarátkozott? Ez volt felálló, hegyes fülű, hosszú orr, és éles fehér fogakkal. Olyan volt, mint a fametszetek farkasok is
látta a könyvet, de nagyon más volt a színező és fej formáját.
  A ház pedig ébren van, és hallotta, emberi hang sír a riasztást. Ő megszorította, és a teremtmény
elernyedt. Leejtése a test, Thrall benézett, hogy a kislány bámul rá szemmel a
horror. Ahogy nézte, visított és rámutatott. "Monster, Da, szörnyeteg!"
  A gyűlölködő szavakat érkező ártatlan ajkát megsebesült Thrall a gyors. Megfordult, hogy meneküljenek csak
láthatjuk, hogy a gyűrűt a rémült falusiak körülvették. Némelyikük végzett vasvillával vagy kaszával, a
egyetlen fegyver ezt a gazdálkodó közösség rendelkezett.
  "Úgy értem, nem árt," Thrall kezdett.
  "Úgy beszél! Ez egy démon! "Üvöltött valaki, és a kis csapat felszámolásra.
  Thrall reagált ösztönösen és a képzés rúgott. Amikor az egyik férfi tolta a vasvilla rá,
Thrall ügyesen elkapta a rögtönzött fegyver és használta, hogy üsd a többi villa és kasza ki a
ügyetlen falusiak kezét. Egy ponton üvöltötte a csatakiáltás, a vérszomj magas benne, és meglendítette
A vasvilla a támadóit.
  Megállt csak rövid felnyársalva a bukott ember, aki felnézett rá vadul.
  Ezek az emberek nem az ellenségei, még akkor is egyértelmű volt, attól féltek, és gyűlölte. Ők voltak az egyszerű
gazdák, élő le a növények nőttek, és az állatokat emelték. Ők voltak gyermekei. Féltek
A őt, ez volt minden. Nem, az ellenség nem volt itt. Az ellenség mélyen aludt egy Featherbed a
Durnholde. Kiáltással öngyűlölet, Thrall vágta a vasvillával több méterrel odébb, és kihasználta
A szünetben a kört, hogy elmeneküljenek a biztonsági az erdő.
  A férfi nem vette üldözőbe. Thrall nem számított nekik, hogy. Ők csak azt kívánta, hogy békén hagyják. Ahogy
futott az erdőn át, kihasználva az energia által kiváltott konfrontáció, hogy saját javára, Thrall próbáltam,
és nem sikerült, törölje a kép egy szőke kislány sikoltozva terror és hívja őt "szörnyeteg".
  Thrall futott végig a következő nap, és az éjszakába, amikor végül összeomlott kimerültség. Aludt a
aludni a halott, nem álmok pestis őt. Valami felébresztette őt, mielőtt a hajnal, és pislogott
álmosan.
  Aztán eljött a második éles ter a hasa, és most ő volt teljesen éber - és bámulta nyolc
dühös ork néz.
  Megpróbált felállni, de reá, és megkötözték őt, mielőtt még akkor is küzdenek. Egyikük
tolta egy nagy, dühös arcát megsárgult agyarak egy inch a Thrall. Vakkantott valamit
Teljesen érthetetlen, és Thrall megrázta a fejét.
  Az ork homlokát ráncolta még rettenetesen, megragadta az egyik Thrall fülét, és kiejtette több halandzsa.
  Találgatás, mi a másik lehet mondani, Thrall mondta az emberi nyelv, "Nem, nem vagyok süket."
  Egy dühös sziszegés jött mindet. "Hu-ember", mondta a nagy ork, aki úgy tűnt, hogy a vezetőjük. "You
Nem tud ork? "
  "Egy kicsit" Thrall mondta azon a nyelven. "A nevem Thrall." Az ork tátongott, majd kinyitotta a száját, és röhögött. Cimborái csatlakozott hozzá. "Hu-ember, aki úgy néz ki, mint a
egy ork! "mondta, kiterjesztve a fekete körmű ujjával Thrall irányba. Ebben ork, azt mondta: "Öljétek meg."
  "Nem!" Thrall kiáltotta ork. Egy dolog ez a meglehetősen szörnyű találkozás adta neki a remény - Ezek az orkok voltak
harcosok. Nem lomha mintegy kimerült kétségbeesés, túl csüggedt, hogy még mászni, egyszerűen bővíthető
kőfal. "Szeretné megtalálni Pokoljárót!"
  A nagy ork megdermedt. Tört az emberi, azt mondta: "Miért találni? Ön küldött megölni, ugye? Az emberi, mi? "
  Thrall megrázta a fejét. "No. Táborokban. . . rossz. Orkok. . . "Nem találta a szavakat ebben a földönkívüli nyelv,
így ő sóhajtott, és lehajtotta a fejét, hogy néz ki, mint a szánalmas lények találkozott a
internáló táborba. "Engem akar orkok. . . . "Felemelte a kezét kötéllel, és bömbölt. "Grom segítséget. nincs több
táborok. Nincs több ork. . . . "Megint mimed keres csüggedt és reménytelen.
  Megkockáztatott egy pillantást fel, vajon a törött ork sikerült közvetíteni, amit akar. legalább
őket nem akarja ölni többé. Egy másik ork, valamivel kisebb, de ugyanolyan veszélyes kinézetű, mint
Az első, beszélt egy mogorva hang. A vezető válaszolt indulatosan. Azzal érveltek, oda-vissza, majd
Végül a nagyot úgy tűnt, hogy az.
  "Tragg mondják, talán. Talán látod Hellscream, ha méltó. Gyere. "Ők megrántotta a lábát, és
vonult őt előre. A ter a lándzsa a hátán ösztönözni Thrall, hogy vegye fel a tempót. még
bár volt kötve, és a közepén egy gyűrű ellenséges orkok, Thrall érzett öröm.
  Azt akarta, hogy Pokoljárót, az egy ork maradt uncowed. Talán együtt vannak,
tudta kiszabadítani bebörtönzött orkok, felrázza őket valósítani, és emlékezteti őket a születéskori jogok.
  Bár nehéz volt Thrall megidézni sok szava ork beszéd, képes volt megérteni sokkal
Több mint tudott megfogalmazni. Ő csendben maradt, és hallgatta.
  Az orkok kísérő neki, hogy Hellscream is meglepte az életerő. Thrall észrevette, hogy a legtöbb
közülük barna vagy fekete szemek, nem pedig sajátos, égő vörös legtöbb orkok abban az internáló táborokat.
Kelgar jelezte, hogy esetleg valamiféle kapcsolat a izzó, tüzes gömbök és a
Sajátos levertség, hogy kis híján legyőzni az orkokat. Milyen volt, Thrall nem tudtam, és odafigyelünk, akkor
remélte, hogy megtanulják.
  Míg az orkok nem szólt semmit vörösen izzó szeme, ők nyilatkozzon a levertség. Sok a
szavakat, hogy Thrall nem értette voltak mégis érthető, mert a hang a megvetés
amelyben hallatszottak. Thrall nem volt egyedül undorát, és undorodva látta az egykor legendás
harci erő hozta alacsonyabb, mint a közönséges szarvasmarha. Legalább egy bika számol fel, ha bosszantotta ez.
  Az ő nagy hadvezér, beszéltek dicsérő szavakat és a félelem. Ők is beszélt, hogy Thrall, és azon tűnődött,
valamiféle új kém küldött felfedezni Grom barlangjába, és vezet az embereket, hogy egy gyáva csapda.
Thrall kétségbeesetten kívánta volt valamilyen módon meggyőzni őket őszinteségében. Bármit megtenne
azt akarták tőle, hogy bizonyítsa magát.
  Egy ponton, a csoport megtorpant. A vezér, akit Thrall megtudta nevezték Rekshak,
leoldotta a szárny körüli széles mellkasát. Ő tartotta két kézzel, és elment a Thrall. "Te leszel. . . . "Ő
mondott valamit ork, hogy Thrall nem értette, de tudta, mit Rekshak akart. Lehalkította
fejét engedelmesen, mert fölé tornyosult a többi orkok, és megengedte magának, hogy bekötött szemmel. a
szárny bűzlött az izzadságtól új és a régi vért. Az biztos, öljék meg õt most, vagy elhagyni őt meghalni, kötött és bekötött szemmel. Thrall elfogadta, hogy
lehetőségét, és arra gondoltam, hogy jobb az újabb napot töltött életét kockáztatja a gladiátor pit dicsőségére
A kegyetlen gazember, aki megverte őt, és megpróbálta megtörni Tari szellemét.
  Most ő lépett a kevésbé bizonyos lépéseket, de egy ponton a két orkok csendben ment, hogy mindkét oldalon vele
és megragadta a karját. Bízott őket; nem volt más választása.
  Ha nincs módja, hogy mérje az idő múlását, az út egy örökkévalóságnak tűnt. Egy ponton a puha,
ruganyos erdő vályog adta át a hideg kő, és a levegőt Thrall fordult hidegebb. Mellesleg a másik
orkok hangok megváltozott, Thrall rájött, hogy leszáll a földre.
  Végre, úgy megtorpant. Thrall lehajtotta a fejét, és a szárny eltávolították. Még a gyenge világítás
által biztosított fáklyák tette villogni a szeme állítani a teljes sötétségben a kendőt.
  Ő volt a hatalmas földalatti barlangban. Éles kövek tolóereje mind kőből mennyezet és a padló.
Thrall hallotta a csepegtető nedvesség a távolban. Volt néhány kisebb barlang kivezető
ez a nagy barlangban, sok állatbőrök terítette a bejáratoknál. Armor, hogy látott már jobb
nap, és a fegyvereket, hogy nézett ki jól használható és jól gondozott szétszóródtak itt-ott. A kis tűz
égett a központban, a füst wafting akár a kő tető. Ez, akkor, kell, hogy legyen, ha a legendás
Pokoljárót és a maradványai az egykor erős Warsong klán vonult vissza.
  De hol volt a híres vezér? Thrall körülnézett. Míg több több ork kibújtak
különböző barlangok közül egyiknek sem volt a csapágy, vagy öltözetét egy igazi vezér. Megfordult, hogy Rekshak.
  "Azt mondtad, hogy engem Hellscream," követelte. "Én nem látom itt."
  "Nem látni őt, de jelen van. Ő lát téged, "mondta egy másik ork, félresöpörve az állat bőre
és a feltörekvő be a barlangba. Ez egy majdnem olyan magas, mint Thrall, de anélkül, hogy a tömeges. úgy nézett ki,
idősebb, és nagyon fáradt. A csontok különböző állatok és valószínűleg emberek voltak felfűzve egy nyaklánc
az ő vékony torkát. Ő tartotta magát oly módon, hogy követelte a tekintetben, és Thrall volt hajlandó adni
azt. Aki ezt a ork volt, ő volt a személyisége fontosságát a klánban. És egyértelmű volt, beszélt a
az emberi nyelv majdnem olyan folyékonyan, mint Thrall.
  Thrall meghajtotta a fejét. "Ez lehet. De szeretnék beszélni vele, nem csak sütkérezik a láthatatlan
jelenléte. "
  Az ork mosolygott. "Van szellem, tűz," mondta. "Ez rendben van. Én Iskar, tanácsadója a nagy vezér
Hellscream. "
  "A nevem -"
  "Te nem ismeretlen számunkra, Thrall a Durnholde." A Thrall pillantást a meglepetés, Iskar folytatta: "Sok
hallott altábornagy Blackmoore kisállat ork. "
  Thrall morgott, halkan, mélyen a torkában, de nem vesztette el lélekjelenlétét. Hallott már a kifejezést
előtt, de ez is tetszett, többet érkező száját a saját népe.
  "Soha nem láttalak harcolni, persze," Iskar folytatta, összekulcsolva kezét a háta mögött, és
séta egy lassú kört körül Thrall, keresi őt fel és le mindvégig. "Orcs nem engedélyezett
nézni a gladiátor harcokban. Amíg te találni dicsőség a ringben, a testvéreim verték andabused. "
  Thrall vehetné már nem. "Kaptam sem a dicsőség. Rabszolga voltam, tulajdonában Blackmoore, és ha
nem hiszem, megveti őt, nézd meg! ", megfordult, hogy tudtak látni a hátát. ők
nézett, majd dühében nevettek.
  "Nincs semmi, hogy Thrall a Durnholde," Iskar mondta. Thrall rájött, hogy mi történt; a gyógyulás
salve működött a varázslat nagyon is jól. Nem volt még egy heg a hátán a szörnyű verés
ő kapott Blackmoore és minden emberét. "Te kérje együttérzés, és mégis úgy tűnik,
Hale és egészséges a számunkra. "
  Thrall megpördült. Anger töltötte el, és megpróbálta indulat, de a kevés hasznukra. "Én egy dolgot, egy darab
tulajdon. Mit gondolsz, én részesült a verejték és a vér istállót a ringben? Blackmoore vontatott arany
érmék, míg én tartották a cellában, kihozta az ő szórakoztatására. A hegek a testemen nem láthatók, I
észre, hogy most. De csak azért, hogy meggyógyult volt, hogy tudtam visszamenni a ringbe, és harcot újra
gazdagítani a mesterem. Vannak sebek nem láthatod, hogy futni sokkal mélyebb. Megszöktem, én dobták
A táborok, majd jöttem ide, hogy megtalálja Hellscream. Bár kezdek kételkedni a létezését. Úgy tűnik, túl
sok remény, hogy tudok-e még találni egy ork, aki jól példázza mindazt, megértettem népünk lenni. "
  "Mit ért el az embereket, hogy, majd, orkot, aki nevét viseli rabszolga?" Iskar gúnyolódott.
  Thrall zihált, de összehívta a szabályozás, hogy őrmester tanította. "Erősek.
Ravasz. Erőteljes. Ezek a terror a csatában. Ők szellemek, hogy nem alszik. Hadd nézzem
Hellscream, és tudni fogja, hogy méltó vagyok. "
  "Mi lesz a eldöntöm," mondta Iskar. Felemelte a kezét, és három orkok belépett a barlangba. ők
kezdett, hogy felvegye a páncél, és eléri a különböző fegyvereket. "Ez a három legkiválóbb harcosok. Ezek, mint
Ön azt mondta, erős, ravasz és erős. Harcolnak, hogy ölni vagy meghalni, ellentétben amit használnak, hogy a
gladiátor ring. Ön playacting nem fognak szolgálni itt. Csak a valódi ügyességi takarít meg. Ha az életben,
Hellscream adhat meg a közönség, vagy talán nem. "
  Thrall nézett Iskar. "Ő lát engem," mondta határozottan.
  "Nem volt a legjobb remélem. Kezdődik! "És minden további figyelmeztetés, mind a három orkok felszámolásra egy fegyvertelen,
páncél nélküli Thrall.

 TEN

A legrövidebb pillanatok, Thrall volt fogott ki őr. Aztán éves képzés vette át. Míg ő volt
nem kívánnak harcolni a saját népe, tudta, hogy gyorsan tekintik őket, mint harcosok a ringben, és reagáljon
kell. Ahogy egyikük felszámolásra Thrall gyorsan kitért, majd elérte felfelé, kikapta a hatalmas
csatabárd a ork kezét. Ugyanebben a mozgást, meglendítette. Az ütés kicsit mélyebben, de a páncél
eltérítette a legtöbb sztrájk. Az ork felkiáltott, és megbotlott a lábát, megragadva a hátára. ő
túlélni, hanem, hogy gyorsan, az esélyek már csak mindössze 2-1.
  Thrall megpördült, vicsorgó. A vérszomj, édes és ismerős, tele vele. Bömbölt a saját kihívást,
a második ellenfele felszámolásra, hadonászó óriási pallos, hogy több mint ellensúlyozta az ő hiánya
A kar hossza. Thrall csavart oldalra, elkerülve a halálos csapást, de még mindig érzi a forró fájdalmat, mint a penge bit
az ő oldalán. Az ork szorította a támadást, és ezzel egy időben, a harmadik ork jött hátulról. Thrall, bár most
Volt egy fegyver. Figyelmen kívül hagyta a vért pumpáló az ő oldalán, így a kőpadlón slick és
áruló, és megfordította a hatalmas fejszét első felé az egyik támadót, majd hagyta, hogy a lendület fordítsa vissza
sztrájk a második.
  Ők hárította hatalmas pajzsok. Thrall nem volt páncél vagy az árnyékolás, de ez a harc módja az volt,
valamit hozzá volt szokva. Ezek voltak az okos ellenfelek, de olyan volt az emberi harcosok voltak. ők voltak
erős és fizikailag erős, de így volt ez a trollokat Thrall küzdöttek, és vereséget szenvedett. Költözött a
a nyugalom kezesség, elől és sikoltozik és feltűnő. Egyszer, talán már fenyegeti őt.
Most azonban, még 2-1, amíg Thrall volt képes tartani a szemét stratégia és nem
megadja magát az édes hívást a vérszomj, tudta, hogy diadalt.
  A karja mozdult, mintha saját magától, feltűnő csapás után csapást. Még ha a lába megcsúszott és elesett,
ő használta a saját javára. Ő döntött a testét, így fog lecsapni egy ellenfelet, miközben kinyújtotta karját
teljes hosszában úgy, hogy a hatalmas fejszét lenne ellop a másik ork lába alóla. Ő vigyázott,
a szög a fejszét, hogy a tompa végével ütött, nem a penge. Nem akarta megölni Ezek az orkok; ő csak
kívánta nyerni a harcot.
  Mindkét orkok keményen. Az ork Thrall ütött a baltával szorította a lábát, és üvöltött a
frusztráció. Úgy tűnt, ők mind megtört. A másik ork feltápászkodott, és megpróbált
felnyársal Thrall a pallos.
  Thrall döntött. Megacélozva magát a fájdalmat, ő érte el felfelé két kézzel megragadta a
Blade, és letépte előre. Az ork elvesztette az egyensúlyát és elesett tetején Thrall testét. Thrall csavart és egy
szívverés találta magát közrefogja a másik ork, kezével a torkát.
  Squeeze, ösztön cried.Squeeze szűk. Ölj Blackmoore, amit veled tett.
  Nem! Gondolta. Ez nem volt Blackmoore. Ez volt az egyik ember, akit mindent kockára kell
találni. Felállt, és kezet nyújtott a legyőzött ork, hogy segítsen neki fel.
  Az ork bámulta a kezét. "Mi ölni," mondta Iskar, a hangja olyan nyugodt, mint korábban. "Öld meg az ellenfeled,
Jobbágy. Ez az, amit egy igazi ork tenne. "
  Thrall lassan megrázta a fejét, lehajolt, hogy fogjanak ellenfele karját, és húzta a legyőzött ellenség
szökkent. "A csatában, igen. Ölni tudnék én ellenség a csatában, így ő nem támad ellenem egy másik
időt. De te az én népem, hogy akkor a saját velem, mint az egyik vagy sem. Mi túl kevesen
számomra, hogy megölje. "
  Iskar furcsán nézett rá, mintha várna valamit, aztán tovább beszélt.
  "Az érvelés érthető. Ön még becsülettel legyőzte a három legjobb harcosok. van
telt az első teszt. "
  Először? Thrall gondolat, egy kézzel fogja a vérző oldalára. A gyanú kezdett formálódni, hogy nem számít, mennyire
Sok "tesztek" Úgy telt el, akkor nem engedte látni Hellscream. Talán Hellscream még nem is volt itt.
  Talán Hellscream már nem evenalive.
  De Thrall tudta, szíve mélyén, hogy még ha ez így van, akkor inkább meghalok itt, mint visszatérés a hislife alatt Blackmoore boot.
  "Mi a következő kihívás?" Kérdezte halkan. Meg tudta mondani a reakció, hogy ő nyugodt viselkedése
lenyűgözte őket.
  "A kérdés az akarat," mondta Iskar. Volt egy kis önelégült mosollyal az erős állkapcsú arcát. Intett, és
ork bukkant egyik barlangban könyv, amit úgy tűnt első pillantásra, hogy egy nehéz zsákot a
vissza. De amikor hanyagul dobta a "zsák" rá a kőpadlón, Thrall rájött, hogy a férfi
az emberi gyermek, kötött kéz és láb és egy gag belökték a száját. A gyermek, fekete haja volt,
kusza. Ő volt a mocskos, és ahol a szennyeződés nem terjed ki a sápadt test, Thrall meglátta a lila és zöld
zúzódásokat. Szeme színe megegyezik Thrall saját, gazdag kék, és a szeme tágra nyílt a rémülettől.
  "Tudod, mi ez," mondta Iskar.
  "Egy gyerek. A humán gyermek, "Thrall válaszolt, tanácstalanul. Biztos, hogy nem számítottam rá, hogy harcolni a fiút.
  "A fiúgyermek. A hímek érett válni ork-gyilkosok. Ők a mi természetes ellenségei. Ha valóban idegesített
A ostort és rúd, és kívánság bosszút áll azokon, akik rabszolgává meg, és még adtam neked egy nevet megjelölni
Ön alacsony helyzetben az életben, akkor pontos a bosszú most. Öld meg ezt a gyermeket, mielőtt úgy nő, hogy az életkor
ölni. "
  A fiú szeme elkerekedett, az Iskar már beszél az emberi nyelv. Ő vonaglott kétségbeesetten és
Elfojtott hangok jöttek ki a száján. Az ork, aki kivitte rúgta önzetlenül a
gyomorban. A gyermek összegömbölyödve szorosan, nyöszörögve már a gag.
  Thrall bámult. Biztos, hogy nem voltak súlyosak. Ránézett Iskar, aki tekintett rá szemrebbenés nélkül.
  "Ez nem harcos," mondta Thrall. "És ez nem tisztességes harcban. Azt hittem, hogy az orkok díjazott a
megtiszteltetés. "
  "Tehát mi," megállapodott Iskar ", de mielőtt rejlik a jövőben fenyegetést. Védd meg az embereket. "
  "Ő egy gyerek!" Thrall kiáltott fel. "Ő nem fenyeget most, és ki tudja, mit fog? Tudom, hogy a
ruhát visel, és mit falu elvitték. Az emberek vannak gazdák és pásztorok. ők
él, amit fel, akár gyümölcs- és hús. A fegyverek vadászatra coneys és szarvasok, nem orkok. "
  "De van egy jó esély, hogy ha újra megy a háború, ez a fiú lesz az első sorban, a töltés egy
A velünk egy lándzsával, és követelik a vérünket, "Iskar vágott vissza. "Akarja látni Hellscream vagy sem? ha
nem megölje a gyermeket, bízhat abban, hogy nem fogja elhagyni a barlangot életben. "
  A fiú ekkor már sírt, hangtalanul. Thrall nyomban emlékeztette az ő elválás Taretha, és az ő
leírás sírás. Az ő képe töltötte az elméjét. Azt gondoltam rá, és őrmester. Arra gondolt, hogy
elszomorította ő volt, amikor ő megjelenése volt rémült kislány a faluban.
  Aztán eszébe jutott Blackmoore jóképű, lenéző arcát; Az összes férfit, aki kiköpött után
neki, és felszólította őt, hogy "szörny", és "Greenskin" és rosszabb.
  De ezek az emlékek nem nézi el hidegvérű gyilkosság. Thrall döntött. Ledobta a
véres baltát a földre.
  "Ha ezt a gyermeket tart fegyvert ellenem a jövőben," mondta, megválogatva a szavait lassan és tudatosan, "akkor megölöm a csatatéren. És én megteszi egy bizonyos öröm a cselekvéstől, mert én
tudom, hogy én vagyok küzd a jogait népem. De nem fogom megölni egy kötött gyermek, aki hazudik tehetetlen
előttem, az emberi bár ő. És ha ez azt jelenti, hogy soha ne lássak Hellscream, ám legyen. Ha ez azt jelenti, meg kell küzdeni
mindannyian, és ősszel alatta a számok, ismét mondom, hát legyen. Inkább meghalnék, mint elkövetni egy ilyen
becstelen atrocitás. "
  Ő összeszedte magát, kitárt karral, várva a támadást, hogy eljön. Iskar sóhajtott.
  "Kár," mondta, "de úgy döntött, a saját sorsát." Felemelte a kezét.
  Abban a pillanatban, egy szörnyű sikoly áttört a csendes, hűvös levegő. Visszhangzott, és visszhangzott a
barlangban, fáj Thrall füle és átható neki, hogy a csont. Ő húzódott vissza a zaj. az állat
bőr, amely egyik barlangban szakadt le, és egy magas, vörös szemű ork bukkant. Thrall már hozzászoktam
A megjelenése a népét, de ez ork volt, semmihez sem ő még nem látott.
  Hosszú fekete haj folyt végig a hátán egy vastag gubanc. Minden nagy füle volt, áttört többször,
emlékeztetve Thrall furcsa az őrmester, és tucatnyi gyűrű csillogott a tűz fényében. Ő bőrruházat a
piros és fekete kontrasztos feltűnően az ő zöld bőr, és több lánc csatolt különböző helyeken
testét megingott a mozdulatait. Egész pofás úgy tűnt, hogy feketére festett, és abban a pillanatban, hogy
Nyitva volt szélesebb, mint Thrall hitte volna lehetséges. Ő volt az, aki így a félelmetes zaj,
és Thrall rájött, hogy Pokoljárót ütött a nevét egy nagyon jó oka.
  A sikoly elhalványult, és Grom beszélt. "Soha nem volt Azt hittem, hogy ez!" Masírozott fel Thrall és
bámult rá. A szeme lángot színű, és valami sötét és ijesztő tűnt táncol a
központok helyett a tanulók. Thrall vállalta a megjegyzést, hogy lekicsinylő, de nem volt arról, hogy
megfélemlítették. Kihúzta magát, hogy ő teljes impozáns magasságú, elhatározta, hogy megfeleljen a halál egy nem ívelt fejjel.
Kinyitotta a száját, hogy válaszoljon, hogy Grom megjegyzésére, de az ork vezér folytatódott.
  "Hogy lehet az, tudod, az irgalom, Thrall a Durnholde? Hogyan lehet tudni, hogy felajánlotta neki, és milyen
okokból? "
  Az orkok zúgolódás egymás között most, zavaros. Iskar meghajolt.
  "Nemes Hellscream," kezdte, "hittük volna, hogy ez a gyermek kel- lett volna kedve. mi
várhatóan - "
  "Iwould arra számítanak, hogy a szülők pálya le a mi barlangjába, te bolond!" Kiáltotta Grom. "Mi vagyunk
harcosok, vad és büszke. Legalább voltunk. "Megborzongott, mintha egy láz, és egy pillanatra
Úgy tűnt, hogy rabja legyen sápadt és fáradt. De ezt a benyomást eltűnt, amilyen gyorsan, ahogy jött. "Mi
Nem hentes gyerekek. Feltételezem, aki elkapta a kölyök volt lélekjelenléte, hogy bekötött szemmel is? "
  "Természetesen, uram" mondta Rekshak, akik sértve.
  "Aztán vidd vissza oda, ahol találta meg ugyanúgy." Hellscream vonult át a gyermek és
eltávolította a gag. A fiú túl rémültek kiáltani. "Figyelj rám, apró emberek. Mondja meg az embereknek, hogy
Az orkok meg, és úgy döntött, hogy nem bántani. Mondd meg nekik, "és ő nézett Thrall," hogy ők mutatták
Ön kegyelmet. Mondja el azt is, ha megpróbálnak talál meg minket, hogy el fog bukni. Mi lesz útközben hamarosan. Ha szeretnél
megérteni? "
  A fiú bólintott. "Jó." A Rekshak, azt mondta: "Vigyétek back.Now. És a következő alkalommal, amikor talál egy
az emberi kölyök, hagyja annyiban. "Rekshak bólintott. A határozott hiánya szelídség, fogta a fiút a karjánál fogva, és felhúzta az ő
láb.
  "Rekshak," mondta Grom, ő éles hang nehéz a figyelmeztetést. "Ha engedetlen velem, és a fiú jön
kárt, úgy ismerek belőle. És én nem megbocsátani. "
  Rekshak mogorván tehetetlenül. "Ahogy én uram akarja," mondta, és még mindig nagyjából vontató a fiú kezdett
felmenni egy a sok kanyargós kő folyosókon, hogy ömlik a barlangban.
  Iskar zavartnak tűnt. "Uram," kezdte, "ez a kedvence Blackmoore! Ő bűzlik az ember, aki
kérkedik saját félelme megölése - "
  "Nekem nincs félelem megöli azokat, akik megérdemlik a halált," Thrall morgott. "Én nem dönt, hogy megölik azokat, akik
nem. "
  Hellscream nyúlt, és megfogta a Iskar vállát, majd azokat a másik Thrall, elérve
up erre. "Iskar, öreg barátom," mondta, ő durva hang lágy, "látsz engem, amikor a vérszomj
Eljött rám. Te láttál engem gázol a vérben akár a térdem. Megöltem a gyerekek a
emberek ere most. De mi adtunk mi mindnyájan harcok az említett módon, és hol van ez hozott minket? alacsony és
legyőzte, kedves lomha táborokban, és emelje kézből nem szabad magukat, nemhogy harcot mások számára. így
A harcok arra irányul, hogy a háború, hozott minket erre. Hosszú gondoltam volna, hogy az ősök volna mutatni nekem
egy új módja, a győzelemhez vezető út vissza, amit elveszítettünk. Ez egy bolond, aki ismételten ugyanúgy akciók várnak
más eredményre, és amit csak lehet, nem vagyok bolond. Thrall volt elég erős ahhoz, hogy legyőzze a legfinomabb
kellett ajánlani. Ő belekóstolt az emberiség módon, és hátat fordított nekik, hogy szabad. ő
megszökött a táborok ellen az esélye sikerült megtalálni. Egyetértek a döntéseit ma itt.
Egy nap, öreg barátom, te is látni fogják a bölcsesség ebben. "
  Ő megszorította Iskar vállát szeretetteljesen. "Hagyjanak minket, most. Mindannyian. "
  Lassan, vonakodva, és nem is néhány ellenséges pillantásokat Thrall irányba, az orkok minden fölment
különböző szintjein a barlangban. Thrall várt.
  "Egyedül vagyunk most," mondta Hellscream. "Éhes, Thrall a Durnholde?"
  "Én vagyok éhezve," mondta Thrall ", de arra kérem, hogy ne hívj Thrall a Durnholde. megszöktem
Durnholde, és utálom a gondolat, hogy azt. "
  Hellscream cammogott át egy másik barlangba, húzta a bőrt félre, és visszavonta egy nagy darab nyers
hús. Thrall elfogadta, köszönetképpen biccentett, és beleharapott lelkesen. Első őszintén szerzett étkezés ingyenes
ork. Deer húst még meg sem kóstolta annyira finom vele.
  "Nem kellene majd módosítsa a másik neved? Ez a kifejezés egy rabszolga, "mondta Hellscream, guggolás és a
figyelte Thrall szorosan vörös szemmel. "Ez volt a célja, hogy egy kitűzőt a szégyen."
  Thrall gondolta, miközben megrágni és lenyelni. "No. Blackmoore adta a nevét úgy, hogy én soha
Elfelejti, hogy valami az övé, hogy én az övé. "A szeme. "Én soha nem is fog. úgy lesz
tartani a nevét, és egy nap, amikor látom őt újra, ő lesz az, aki emlékszik, mit csinált
engem, és sajnálom, hogy teljes szívével. "
  Hellscream tekintett rá szorosan. "Te meg fogja ölni, akkor?" Thrall nem válaszolt azonnal. Arra gondolt, amikor ő már szinte megölte őrmester és láttam
Blackmoore arca helyett, a számtalan helyen, hogy pillanat, amikor láthatóvá
Blackmoore jóképű, gúnyos arca, miközben harcol a ringben. Arra gondolt, Blackmoore által elmosódott
beszéd és a fájdalom, hogy a rúgások és ököllel okozták. Arra gondolt, hogy a szorongás az Taretha csodás
szembesülnek, miközben beszélt a mester Durnholde.
  "Igen," mondta, a hangja mély és kemény. "Tudnék. Ha olyan lény megérdemli a halált, akkor minden bizonnyal Aedelas
Blackmoore. "
  Hellscream vihogott, egy furcsa, vad hang. "Jó. Legalább te hajlandó megölni valakit. én voltam
kezdő a kérdés, ha tudtam volna, hogy jól választott. "Intett a rongyos ruhát, hogy Thrall volt gyűrve
a ruhákhoz a nadrágja. "Ez nem úgy néz ember alkotta."
  Thrall rángatta a swaddling ruhával szabad. "Ez nem. Ez a ruha, amelyben Blackmoore talált rám, amikor én
csecsemő volt. "Odaadta Hellscream. "Ez minden, amit tudok."
  "Tudom, hogy ez a minta," mondta Hellscream, megnyitva a ruhát, és kapcsolatban jelképe a fehér farkas
fej kék alapon. "Ez a szimbólum a Frostwolf klán. Hol Blackmoore megtalálni? "
  "Mindig azt mondta nekem, hogy nem volt túl messze Durnholde," mondta Thrall.
  "Akkor a család volt messze otthonról. Nem értem, miért. "
  Hope lefoglalt Thrall. "Tudtad őket? Meg tudná mondani, aki a szüleim? Van annyi I
nem tudom. "
  "Csak azt tudom mondani, hogy ez a jelképe a Frostwolf klán, és hogy élnek a nagy távolságra van,
valahol a hegyekben. Száműzte őket Gul'dan. Én soha nem tanulnak, miért. Durotan és a
az emberek úgy tűnt, lojális hozzám. Azt híresztelik, az általuk alkotott kötést a vad fehér farkas, de az egyik
nem mindig úgy vélik, hogy mindent hall. "
  Thrall kóstolta csalódás. Mégis, ez több volt, mint amit ismertünk. Rohant egy nagy kezét a
kis tér a régi szövet, csodálkoztam, hogy ő valaha is elég keveset kell csomagolni benne.
  "Egy másik kérdés, ha tudsz válaszolni," mondta Hellscream. "Amikor fiatalabb voltam, én voltam a képzés
kívül, és a kocsi telt el, amelyek számos. . . . "Elhallgatott. Mi volt a helyes kifejezés? Fogvatartottak?
Rabszolgák? "Több orkok internáló táborokba. Egyikük kiszabadult, és rám támadt. Megtartotta
sikoltozik valamit újra és újra. Én soha nem volt képes megtanulni, amit mondott, de azt megfogadta, megtenném
emlékszel a szavakat. Talán meg tudja mondani nekem, hogy mit jelent. "
  "Beszélj, és én mondom neked."
  "Kagh! Bin MOG g'thazag cha! "Mondta Thrall.
  "Ez nem volt támadás, fiatal barátom," mondta Hellscream. "A szavak," Run! Én megvédelek! ""
  Thrall bámult. Mindez idő, ő is feltételezte, hogy ő volt a tárgya a díjat, ha végig. . . .
  "A többi harcosok," mondta. "Mi volt a gyakorlat. Én páncél nélküli vagy pajzs, a
közepén egy gyűrű a férfiak. . . . Meghalt, Hellscream. Ők vágott neki, hogy bit. Azt hittem, hogy makingsport rólam, hogy én megtámadták 12-1. Meghalt, hogy megvédjen. "
  Hellscream nem szólt semmit, csak tovább evett, miközben nézi Thrall szorosan. Farkaséhes volt is,
Thrall hagyja, hogy a comb hús csöpög a lé rá a kőpadlón. Valaki életét adta, hogy megvédje a
ismeretlen fiatal ork. Lassan, anélkül, hogy a lelkes öröm, amit tapasztaltam, ő kicsit a húsba
és rágják. Előbb vagy utóbb, volna, hogy megtalálják a Frostwolf klán, és hogy pontosan ki is ő valójában.

 ELEVEN

Thrall sohasem volt az öröm. A következő néhány napban, akkor legeltette a Warsong klán, énekelték a
ádáz csata énekek és dalok, és tanult Hellscream lába.
  Messze nem az agyatlan gyilkológépek a könyvek festette őket, Thrall megtudta, hogy az orkok
volt egy nemes faj. Ők voltak mesterei a csatatéren, és ismert volt, hogy a mulatság a spray
vér és a crack a csont, de a kultúra gazdag, bonyolult egyet. Hellscream beszélt egy időben
ha mindegyik klán külön hozzátok is. Mindegyiknek megvolt a maga szimbólumok, szokások, még a beszéd. voltak
spirituális vezetők közül, az úgynevezett sámánok, akik együtt dolgoztak a varázslatos természet és nem a gonosz
magic démoni, természetfeletti erőkkel.
  "Nem varázslat varázslat?" Thrall, aki nagyon kevés tapasztalat a mágia bármilyen formában, szerette volna tudni.
  "Igen és nem," mondta Grom. "Néha a hatás ugyanaz. Például, ha egy sámán volt, hogy megidézi
villám sztrájk ellenségek, azok égett halálra. Ha a warlock volt, hogy megidézi a pokol lángjai
ellenség ellen, azok égett halálra. "
  "Tehát a mágia varázslat", mondta Thrall.
  "De" Grom folytatta, "villám természetes jelenség. Ön hívja azt kérve. A pokol tüze,
Ön jó üzletet. Ez költségek egy kicsit magadról. "
  "De azt mondta, hogy a sámánok tűntek. Ez nem azt jelenti, hogy a boszorkánymester módja az volt,
jobb? "
  "A boszorkánymester módon gyorsabb volt," mondta Grom. "Hatékonyabb, legalábbis úgy tűnt. De eljön az idő,
amikor egy árat kell fizetni, és néha, ez drága, valóban. "
  Thrall megtudta, hogy nem ő volt az egyetlen, felháborítja a sajátos levertség bizonyítja az a hatalmas
többsége orkok, most sínylődik egykedvűen abban az internáló táborokat.
  "Senki sem tudja megmagyarázni," mondta Hellscream ", de azt állította, szinte mindannyian, egyesével. Azt gondoltuk, hogy néhány
fajta betegség először, de nem öli meg, és ez nem ront egy bizonyos pont után. "
  "Az egyik az orkok a táborban gondoltam, hogy volt valami köze -" Thrall elhallgatott, amelyek nem kívánnak
megsért.
  "Beszélj!" Követelte Grom, bosszús. "Hogy közben mi?"
  "A bőrpír a szemét," mondta Thrall. "Ah," mondta Grom, a Thrall gondolta, a nyoma a szomorúság. "Talán igen, hogy. Van valami
mi birkóznak, hogy, kék szemű zöldfülű, nem tudja megérteni. Remélem, soha nem. "És a
óta másodszor Thrall találkozott vele, Hellscream megjelent neki, hogy kicsi és törékeny. Sovány volt,
Thrall megvalósult; ez volt a vadság, a csatakiáltás, amitől úgy tűnik, hogy olyan fenyegető és
erős. Fizikailag a karizmatikus vezetője Warsongs volt pazarolja el. Annak ellenére, hogy alig
tudta Hellscream, a megvalósítása költözött Thrall. Úgy tűnt, mintha az ork vezér akarata és erőteljes
személyisége volt az egyetlen dolog tartja életben, hogy ő volt a csont és vér és ín kötötte össze
barest szálak.
  Azt sem mondta ő felfogása; Pokoljárót tudta. Egymás szemébe néztek. Hellscream bólintott, és
aztán témát váltott.
  "Nekik semmi remény, semmi harcolni," Hellscream mondta. "Azt mondta nekem, hogy egy ork volt
képes rally elég a harcot egy barátommal annak érdekében, hogy a módját, hogy elkerülje. Ez ad nekem
remélem. Ha ezek az emberek azt gondolták, hogy van-e valamilyen módja tudtak számít, hogy sorsukat a saját
saját kezébe - azt hiszem, hogy lenne felrázni magukat. Egyikünk sem valaha is volt egy ilyen elátkozott
táborok. Mondja el, csak annyit tudni, Thrall. "
  Thrall szívesen köteles, örömmel a segítségedre lesz. Leírta a táborban, az orkok, az őrök, és
A biztonsági intézkedések, amilyen részletesen, ahogy csak tudott. Hellscream feszülten figyelt, most majd
megszakítása a kérdést, vagy kérve őt, hogy dolgozza ki. Amikor Thrall elkészült, Hellscream hallgatott
egy pillanatra.
  "Jó dolog," mondta végül. "Az emberek a ringatja magát a biztonságérzetet a mi szégyenletes hiánya tiszteletére.
Tudjuk használni ezt az előnyünket. Azt már régóta az álmom, Thrall, hogy vihar ezek a szerencsétlen
helyek és felszabadítsa az orkok fogságában van. Mégis attól tartok, hogy ha a kapu le, mint a szarvasmarha általuk
Úgy tűnik, hogy lesz, akkor nem repülnek a szabadság. "
  "Sajnálatos, hogy úgy tűnik, igaz," mondta Thrall.
  Grom káromkodott színesen. "Ez rajtunk múlik, hogy felébressze őket a furcsa álmok a kétségbeesés és a vereség. én
Szerintem nem véletlen, Thrall, hogy akkor jön ebben az időben. Gul'dan nem több, és az ő Boszorkánymesterek
szétszórt. Itt az ideje, hogy mi egykor voltunk, hogy reemerge. "Az ő bíbor szeme csillogott. "És akkor
része ennek. "
  Nem volt megkönnyebbülés Blackmoore többé.
  Napról napra, hogy kúszott által, tudta, hogy egyre kevesebb az esély, hogy Thrall lenne található.
Ők voltak talán csak pillanatokra mögötte az internáló táborban, és az incidens hagyott
keserű ízét a szájában.
  Amely megpróbálta lemosni a sör, mézbor, és a bor.
  Ezután, semmi. Thrall még a látszólag eltűnt, nehéz feladat valami olyan nagy és csúnya, mint egy ork.
Néha, amikor az üres üvegeket kezdtek felhalmozódni mellé, Blackmoore meg volt győződve arról, hogy
mindenki összeesküdött ellene, hogy Thrall el. Ezt az elméletet hitelt adtak az a tény, hogy
legalább egy személy a hozzá közel volt minden bizonnyal elárulta őt. Magához szorította, éjjel, nehogy
Gyanítom tudta; élvezte fizikailag, talán több érdessége, mint máskor; beszélt tisztességesen neki.
És mégis néha, mikor aludt, a fájdalom és a harag annyira elsöprő, hogy kimászott a
ágyon osztoztak, és itta magát egy kábulatban. És persze, a Thrall ment, minden reményt, ami egy ork hadsereg ellen a Szövetség eltűnt
mint a reggeli köd alatt a kemény napot. Mi akkor lesz a Aedelas Blackmoore? Elég rossz, hogy
le kell győznie az a megbélyegzés az apja nevét, és bizonyítani, hogy ő egy tucatszor fölött, míg kisebb
férfi fogadni névértéken. Azt mondták neki, persze, hogy a jelenlegi pozícióját, megtiszteltetés volt,
Egy ő gazdagon szerzett. De egyáltalán nem volt a székhelye a hatalom, és szem elől azt jelentette ki az elme.
Aki valódi hatalmi helyzetben gondolat Blackmoore? Senki sem, hogy volt, aki, és azt volt, hogy
Blackmoore a gyomra.
  Vett még egy hosszú, szomjas inni. Az óvatos érintse jött be az ajtón. "Menj el," vicsorgott.
  "Én Uram?" A kísérleti hangja árulkodó kurva nyulat egy apa. "Van hír, uram.
Lord Langston van itt, hogy látlak. "
  Hope rohantak végig Blackmoore és ő megpróbált feltápászkodni az ágyról. Ez délután volt, és
Taretha volt off csinál akármi volt csinált, amikor nem szolgálja őt. Meglendítette a csizmás lábát
A padló és ott ült egy pillanatig, miközben a világ kavargott körülötte. "Küldje be, Tammis," parancsolta.
  Az ajtó kinyílt, és Langston lépett. "Csodálatos hír, uram!" Kiáltott fel. "Mi volt a
megfigyelés a Thrall. "
  Blackmoore szimatolt. "Észlelése" Thrall lett elég általánosak, tekintve volt egy
jelentős jutalmat. De Langston nem jön rohanó Blackmoore a nem ellenőrzött pletykák.
"Ki látta? Hol? "
  "Több bajnokság az internáló tábor, élén nyugatra," mondta Langston. "Több falusiak voltak
felébredt, amikor egy ork megpróbált betörni otthonaikba. Úgy tűnik, hogy éhes volt. Amikor körül, ez
beszélt fair velük, és amikor megnyomta a támadást, akkor küzdött, és legyőzte őket. "
  "Bárki, aki megölte?" Blackmoore remélte, hogy nem. Azt kellene fizetnie a falu, ha a pet megölt valakit.
  "No. Sőt, azt mondták, az ork szándékosan tartózkodott a gyilkos. Néhány nappal később, az egyik gazda
fiai elrabolta egy csoportja orkok. Vitték a föld alatti barlangba, és elrendelte a
nagy ork, hogy megölje. Az ork nem volt hajlandó, és az ork vezér egyetértett a döntést. A fiú
megjelent, és azonnal elmesélte a történetet. És az én uram - a konfrontáció került sor az orkokkal
beszél az emberi nyelv, mert a nagy ork nem érti azt a nyelvet társaitól. "
  Blackmoore bólintott. Az egész igaznak, amit ő tudta, Thrall is, szemben mit a lakosság feltételezhető
Thrall lenne. Plusz, egy fiatal fiú Valószínűleg nem elég okos, hogy észre, hogy Thrall nem tudta,
sok ork.
  By the Light. . . Talán meg fogják találni neki.
  Volt egy másik hír, hogy Thrall hollétéről, és még egyszer, Blackmoore hagyta
Durnholde nyomon követni rajta. Taretha két szenvedélyes, egymásnak ellentmondó gondolatok. Az egyik az volt, hogy a lány
Kétségbeesetten remélte, hogy a pletykák hamisak, hogy Thrall volt mérföldre van onnan, ahol ő volt az volt
Beszámoltak arról is látott. A másik pedig az elsöprő megkönnyebbülést érzett ő tapasztalt, amikor
Blackmoore nem volt jelen.
  Kivette a napi sétát az alapon kívül a várat. Biztonságban volt ezekben a napokban, kivéve a
alkalmi betyár, és ők skulked a főutak. Akart jönni, hogy nem árt az erdőkben
hogy akit egyre jobban tudják, oly szorosan. Ő kibontotta a haját, és hagyjuk, hogy lépcsőzetesen a vállára, élvezi a szabadságát is. Nem volt illendő
Egy nő, hogy nem kötött hajat. Vidáman, Taretha fésült ujjait a vastag arany tömeges
és megrázta a fejét dacolva.
  A tekintete esett a csíkokat a csuklóján. Ösztönösen, egyrészt elérte, hogy fedezze a másik.
  No. Nem akart elrejteni, mi nem a saját szégyen. Taretha kényszerítette magát, hogy feltárja a zúzódásokat.
Kedvéért a családja, ő volt benyújtani hozzá. De ő nem segítse bujkál mindazt a rosszat, volt
történik.
  Taretha vett egy mély levegőt. Még itt, úgy tűnik, Blackmoore árnyéka követte. szándékosan,
ő száműzte, és elfordította az arcát fel nap felé.
  Ő vándorolt egészen a barlang, ahol azt mondta volna neki, farewells hogy Thrall és ott ült egy darabig,
átölelve hosszú lába a mellét. Semmi jele nem volt, hogy valaki megmentse a lények az erdőben volt
volt itt sokáig. Aztán felállt, és odasétált a fához, ahol ő azt mondta Thrall, hogy elrejtse a
A nyaklánc ő adott neki. Kukucskált le a megfeketedett mélyén, nem látta megcsillant az ezüst. ő volt
megkönnyebbült, és szomorú egyszerre. Taretha kétségbeesetten hiányzott írásban Thrall és hallatán
kedves, bölcs válaszokat.
  Ha csak a többi az ő ember így érez. Nem lehet úgy látják, hogy az orkok nem fenyegeti többé?
Nem lehet úgy érteni, hogy az oktatás és a kis tiszteletet, akkor értékes lehet szövetségesek és
Nem ellenségek? Arra gondolt, az összes pénzt és időt öntik az internáló táborok, hogyan
ostoba és kicsinyes tűnt.
  Kár, hogy nem tudta volna elszaladni Thrall. Ahogy Taretha lassan visszament a várba, ő
Hallottam egy kürt csapást. A mester a Durnholde visszatért. Minden az értelemben, a könnyedség és szabadság lány
átélt vérzett ki belőle, mintha nyílt seb.
  Bármi betide, Thrall legalább szabad, ő thought.My nap, mint egy rabszolga szövőszék számtalan előtt
én.
  Jobbágy harcolt, és evett ételt készített a hagyományos módon, és tanult. Hamarosan beszélt folyékonyan, ha
erős akcentussal, ork. Tudott menni a vadászat felek és hogy inkább a segítséget, mint egy akadály
leszorítására egy szarvast. Fingers, hogy annak ellenére, hogy a vastagság, megtanulta, hogy elsajátítsák a stylus nem volt nehéz
hozzájárultunk kelepcékkel a nyulak és más kisebb állatok. Apránként, a Warsong klán elfogadja
őt. Ez az első alkalom az életében, Thrall úgy érezte, mintha tartozott.
  De aztán jött a hír a cserkészet felek. Rekshak visszatért egy este, akik még
dühös és savanyú, mint máskor. "Egy szó, uram," mondta Hellscream.
  "Lehet beszélni előtt mindannyiunkat," mondta Hellscream. Ők voltak a föld felett ma este, élvezve a ropogós
késő őszi este, és lakmározva ölni, hogy Thrall maga hozta vissza a klánnak.
  Rekshak vetett egy fájdalmas pillantást Thrall irányba, majd morgott. "Ahogy tetszik. Az emberek kezdik
hogy kutat az erdők. Viselnek piros és arany festéssel, fekete sólyom a szabvány. "
  "Blackmoore," mondta Thrall, megbetegedtek. Vajon az ember sosem hadd legyen? Vajon leszel vadászni a
a föld végső, húzta vissza a láncot, hogy végre ismét Blackmoore eltorzult szórakozásra? Nem ő venné saját élete, mielőtt hozzájárulna újra életet a rabszolgaság. Úgy égett beszélni,
de az udvariasság megkövetelte, hogy Hellscream válaszolni a maga ura.
  "Ahogy sejtettem," mondta Hellscream, nyugodtabban, mint Thrall gondolta volna.
  Egyértelműen Rekshak is hozott meglepetést. "Uram," mondta, "az idegen Thrall állított mindannyiunkat
veszélyt. Ha megtalálják a barlangok, akkor van velünk saját irgalmát. Mi lesz vagy le kell ölni, vagy felfelé kerekítve
mint a birkák be a táborokba! "
  "Sem történni," mondta Hellscream. "És Thrall nem hozott minket veszélyben. Ez volt az én döntésem, hogy
maradt. Kérdezel, hogy? "
  Rekshak lehajtotta a fejét. "Nem, én vezér."
  "Thrall kell maradni," Hellscream nyilvánította.
  "Köszönettel, nagy vezér", mondta Thrall, "Rekshak igaza van. Mennem kell. Én nem tehetem a Warsong klán
további veszélyt. Megyek és győződjön meg arról, hogy van egy hamis nyom követni, az egyik, hogy vezesse őket
tőled, és még nem vezeti őket nekem. "
  Hellscream közelebb hajolt Thrall, aki ott ült a jobbján. "De szükségünk van rád, Thrall," mondta. övé
szeme csillogott a sötétben. "Szükségem van rád. Mi lesz gyorsan, aztán, hogy felszabadítsák a mi testvéreink a
táborokban. "
  De Thrall tovább rázza a fejét. "A téli jön. Nehéz lesz a takarmány egy hadsereg. És. . .
van valami, amit meg kell tennie, mielőtt kész vagyok, hogy álljon az oldaladon kell szabadítanunk a testvéreim. Azt mondtad,
hogy ismerte a klán, a Frostwolves. Meg kell találni őket, és többet megtudni, hogy ki vagyok, honnan jöttem
a, mielőtt még bármit is készen állni melletted. Reméltem, hogy utazni őket a tavasszal, de
Úgy tűnik, hogy Blackmoore arra kényszerítette a kezem. "
  Hosszú ideig, Hellscream nézett Thrall. A nagyobb ork nem fordította el azoktól a szörnyű vörös
szemek. Végül, sajnos, Hellscream bólintott.
  "Bár én éget bosszúvágy, azt tapasztalom, hogy a tiéd az bölcsebb fejét. Testvéreink szenvednek
szülés, de a levertség lehet enyhíteni a fájdalmat. Elég idő, amikor a nap megmutatja a feje többet
fényesen, hogy megszabadítsa őket. Nem tudom biztosan, ahol a Frostwolves lakni, de valahogy, tudom,
a szívem, hogy megtalálja őket, ha azt jelentette, hogy erre. "
  "Én indul a reggel," mondta Thrall, szíve nehéz a mellkasában. Szerte a pislákoló tüzet, látta,
Rekshak, aki sosem kedvelte, bólint a jóváhagyást.
  Hogy másnap reggel Thrall megparancsolta a vonakodó búcsú a Warsong klán és Pokoljárót.
  "Szeretném, ha ezt", mondta Hellscream, ahogy felemelte a csont nyaklánc körül a túl vékony torkát.
"Ezek a továbbra is az első áldozat. Én is faragott a szimbólumok őket; minden ork vezér tudni fogja,
őket. "
  Thrall tiltakozni kezdett, de Hellscream fodros ajkait vissza ő éles sárga fogai, és vicsorgott.
Nem volt kedve, hogy tetszene a vezér, aki olyan kegyes hozzá, vagy hallani, hogy fülsüketítő
üvölteni másodszor, Thrall lehajtotta a fejét, hogy Grom lehetett helyezni a nyakláncot az ő vastag
nyakát. "Én vezet az embereket távol van," Thrall megismételte.
  "Ha nem, akkor nem számít," mondta Hellscream. "Mi lesz szakadás őket végtag végtagok." Nevetett vadul,
és Thrall is csatlakozott. Még mindig nevetve, elindult abba az irányba, a hideg Northlands, a hely, ahonnan
ő jött.
  Tette egy kis kitérőt után néhány órával, hogy irányt vissza abba az irányba, a kis faluban, ahol lopta
élelmiszer- és rémült lakosait. Nem ment túl közel, az ő éles füle már felvette a
Sound of katonák hangját. De ő nem hagyja záloga Blackmoore emberei találni.
  Bár majdnem megölte csinálni, vette a swaddling ruhával, hogy viselte a jelet a Frostwolves
és letépte egy nagy csíkot. Ő gondosan elhelyezte a falutól délre egy csipkés csonkja. ő
akarta, hogy könnyen megtalálható, de nem túl nyilvánvaló. Arról is gondoskodott, hogy elhagyta több nagy, könnyen
nyomon követhető a lábnyomait a puha, sáros talajba.
  Egy kis szerencsével, Blackmoore emberei fogják találni a rongyos darab azonnal felismerhető ruha, lásd a
lábnyomok, és feltételezik, hogy Thrall vezette délre. Elindult visszafelé óvatosan az ő lábnyomai
- A taktikát tanult az olvasást - és megkereste a kő és kemény földet a következő néhány
lépésnyire.
  Felé nézett Alterac hegység. Grom azt mondta neki, hogy még a nyár közepén, a
csúcsok fehér volt a kék ég. Thrall volt, hogy fejét a szívükbe, nem tudván, bizonyos
hová megy, mint ahogy az időjárás kezd fordulni. Ez már havazott egyszer vagy kétszer, enyhén,
Már. Hamarosan a hó jön vastag és nehéz, legnehezebb minden a hegyekben.
  A Warsong klán küldött neki, ki is szállítjuk. Adtak neki, csíkokra szárított hús, a
vizestömlőt ahol tudott gyűjteni, és elolvad a hó, egy vastag köpenyt, hogy segítsen elhárítani a legrosszabb a tél
harapni, és néhány nyúl csapdáját, így tudta kiegészíteni a szárított hús.
  A sors és a szerencse, és a kedvesség idegenek és egy emberi lányt, elhozta idáig. Grom volt
jelezte, hogy Thrall is szerepet játszik még. Azt kellett benne, hogy ha ez valóban az igazságot, ő lenne
vezeti el sorsát, mint ő vezette eddig.
  Felvonták a zsák hátára, anélkül, hogy egyetlen pillantást a háta mögött, Thrall kezdett léptekkel felé
hívogató hegyek, akinek csipkézett csúcsok és rejtett völgyek voltak valahol otthon a Frostwolf
klán.

 TWELVE

A napokból hetek lettek, és Thrall kezdte megítélni, hogy mennyi idő telt el sem, hogy hány
napfelkeltét látta, hanem hogy hány havazások. Nem tartott sokáig neki, hogy kimeríti a szárított hús a
Warsong klán adott neki, bár ő jegyre el figyelmesen. A csapdák bizonyult csak időszakosan
Sikeres, és feljebb a hegyekben ment, a kevesebb állat elkapta.
  Legalább a víz nem volt probléma. Mindenütt körülötte voltak a jeges patakok, majd vastag, fehér sodródik.
Többször is volt fogott ki őr egy hirtelen vihar, és egy odú a hóban, amíg
telt el. Minden alkalommal, ő is csak remélem, hogy ő is ásni a kiutat a biztonságra. A mostoha körülményekhez kezdett a komor toll. A mozdulatai voltak lassabb és lassabb, és több
mint egyszer ő megállnak pihenni, és szinte nem feltámad. Az étel elfogyott, és nem nyúl vagy mormoták
volt olyan bolond, hogy elkapjanak az ő csapdákat. Csak úgy tudta, hogy az állati élet minden volt,
az alkalmi betűs pata vagy mancsát a hó, és a hátborzongató üvöltése távoli farkas éjjel. ő
enni kezdett levelek és a fák kérgét, csak visszafogni az ádáz gyomor, néha kevesebb, mint emészthető
eredményeket.
  Hó jött és ment, kék ég megjelent, halványan a fekete, majd beborult több hó.
Elkezdte a kétségbeesés. Még azt sem tudom, hogy ő vezette a helyes irányba való találkozásra
Frostwolves. Letette az egyik lábát a másik elé folyamatosan, makacsul, elhatározta, hogy megtalálja az embereket, vagy
meghalni itt, e mostoha hegyekben.
  Az elméje kezdett játszani trükkök őt. Időről időre, Aedelas Blackmoore lenne hátsó ki a
hó-drift, sikoltozva durva szavak és lengő a pallos. Thrall tudta szagolni az árulkodó illat
bor lehelete. Ők harcolni, és Thrall esne, kimerült, nem tudja kivédeni
Blackmoore végső csapást. Csak ekkor, hogy az árnyékban eltűnne, átalakítja magát a
gyűlölte képet a ártalmatlan vázlatot egy szikla outcropping vagy kicsavart, viharvert fa.
  További képek voltak kellemesebb. Néha Hellscream jönne megmenteni, amely meleg tűz
hogy eltűnt, amikor Thrall kinyújtotta a kezét, hogy azt. Máskor megmentője őrmester volt, morogva
el, hogy nyomára elveszett harcosok és a felajánlás egy vastag, meleg köpenyt. Ő legédesebb és mégis a legtöbb
keserű hallucinációk voltak azok, amikor Tari tűnik, érdeklődéssel hallgatta nagy, kék szeme és megnyugtató
szóval az ajkán. Néha szinte hozzáérni, mielőtt eltűnt a szeme előtt.
  On és megnyomta, amíg egy napon, ő egyszerűen nem jut tovább. Tett egy lépést, és teljesen szánták
hogy a következő, és az azt követő, amikor a test megdöntötte előre önszántából. Agya megpróbált
parancsolni a kimerült, szinte fagyott testet emelkedik, de engedelmeskedett. A hó nem is fáznak
vele többé. Az volt. . . meleg, és puha. Sóhajtozott, Thrall lehunyta a szemét.
  A hang tette őt nyitott újra, de ő csak bámult önzetlenül ebben a friss elme-trükköt. ezúttal
Ez egy nagy csomag fehér farkas, majdnem olyan fehér, mint a hó, ami körülvette. Ők alkottak
csörög róla, és némán állt, és várt. Ő nézett vissza, enyhén érdekli, hogy ez a forgatókönyv
játszanak el. Vajon pénzt kérnek, csak eltűnni? Vagy azt csak várni, amíg eszméletvesztés állította őt?
  Három sötét alak bukkant fel mögötte a nem létező farkasok. Nem voltak bárki, aki azért jött, hogy
látogassa meg őt korábban. Ők voltak csomagolva tetőtől talpig vastag szőrme. Úgy néztek ki, meleg, de nem meleg
mint Thrall érezte. Arcuk árnyékban a prémmel szegett csuklyát, de látta a nagy állkapcsa. Ez és a
mérete kijelölték őket orkok.
  Mérges volt az elméje ebben az időben. Már megszoktuk, hogy a másik hallucinációk, hogy meglátogatta őt.
Most attól félt, hogy meg fog halni, mielőtt kideríteni, hogy mi ezeket a képzeletbeli embert kellett vár rá.
  Becsukta a szemét, és tudta, nem több.
  "Úgy gondolom, ébren van." A hangja lágy volt, és magas hangú. Thrall keverjük, és kinyitotta a nehéz-szemhéja.
  Bámult jogot rá kíváncsi kifejezést az arca egy ork gyermek. Thrall kinyitotta a szemét szélesebb a
tekintik a kis hím. Nem voltak gyermekei körében Warsong klán. Ők már macskaköves
után együtt borzalmas csaták, számuk megtizedelte, és Grom azt mondta neki, hogy a gyerekek
volt az első, hogy megadja magát. "Hello," mondta Thrall a ork, a szó jön ki egy durva reszelő. A fiú ugrott, aztán elnevette magát.
  "He'sdefinitely ébren," mondta a gyerek, aztán eliszkolt. Egy másik ork magasodott a Thrall területén
látást. A második alkalommal annyi perc, Thrall látta, hogy egy új típusú ork; első a nagyon fiatal,
és most, aki nyilván ismert, sok-sok tél.
  Összes funkcióját az orkok eltúlzott ez az év arca. A toka megereszkedett, a fogai is
sárgábbak mint Thrall, és sok hiányzott, vagy törött. A szeme egy furcsa tejfehér színű, és
Thrall nem látott tanulók őket. Ez ork teste eltorzult, és lehajolt, majdnem olyan kicsi, mint a
gyermek, de Thrall ösztönösen visszahúzódott a puszta jelenléte az idősebb.
  "Hm," mondta az öreg ork. "Azt hittem, meg fog halni, fiatal ember."
  Thrall érezte furdalás hatású. "Sajnálom, hogy csalódást kell okoznom," mondta.
  "Megtiszteltetés számunkra kódot kötelez bennünket, hogy segítsen a rászorulóknak," folytatta az ork ", de ez mindig könnyebb, ha a segítségünket
nem vezet eredményre. Eggyel kevesebb éhes száj. "
  Thrall meghökkentette a durvaság, de úgy döntött, hogy nem mondok semmit.
  "A nevem Drek'Thar. Én a sámán a Frostwolves, és védelmezője. Ki vagy te? "
  Szórakoztató hullámzott végig Thrall a gondolatra, hogy ez a töpörödött, öreg ork, hogy a védő az összes
Frostwolves. Megpróbált felülni, és meglepődött, hogy megtalálja önmagát lecsapta a szőrme, mintha egy
láthatatlan kéz. Ránézett Drek'Thar, és látta, hogy az öregember finoman változott a helyzet
ujjait.
  "Nem adtam neked hagyjuk kelni," mondta Drek'Thar. "Válaszolj a kérdésemre, idegen, vagy talán felül
Kínálatunkban a vendéglátás. "
  Nézte az idősebbik új tekintetében, Thrall azt mondta: "A nevem Thrall."
  Drek'Thar köpött. "Thrall! Egy emberi szót, és egy szót leigázása, hogy. "
  "Igen," mondta Thrall, "a szó azt jelenti rabszolga nyelvük. De én vagyok a rabja többé, bár én tartani
A név a fasz magam, hogy munkámat. Én már elkerülte a láncok és a vágy, hogy megtudja, az igazi történelem. "
Gondolkodás nélkül Thrall megpróbált felülni újra, és újra lecsapta. Ezúttal látta a göcsörtös
öreg kezét rángatózik kissé. Ez volt a nagy sámán valóban.
  "Miért mi farkas barátok megtalálni vándor a hóviharban?" Drek'Thar követelte. Csak bámult re
a Thrall, és Thrall rájött, hogy a régi ork vak volt.
  "Ez egy hosszú történet."
  "Van ideje."
  Thrall nevetnie kellett. Azon kapta magát, tetszik ez a házsártos öreg sámán. Megadta magát a kérlelhetetlen erővel
hogy tartotta a hátán, mondta a történetet. Hogyan Blackmoore talált rá, mint egy csecsemő, volt
feltámasztotta őt, és megtanította neki, hogyan kell harcolni, és olvasni. Azt mondta a sámán Tari kedvessége, a kedvetlen
orkok ő talált a táborokban, a végül eljutnak az Hellscream, aki megtanította neki a
harcos kód és a nyelvet népe. "Hellscream volt az, aki azt mondta nekem, hogy a Frostwolves voltak a klán" fejezte. "Tudta, hogy a
kis darab rongyot, amiben volt csomagolva, mint egy csecsemő. Meg tudom mutatni - "Elhallgatott, megalázva. a
Természetesen Drek'Thar nem lehetett "látható" semmit.
  Arra számított, a sámán, hogy kitör a bűncselekmény, hanem Drek'Thar kezet nyújtott. "Add nekem."
  Most a nyomást a mellkasán enyhült, és Thrall tudta, hogy üljön fel. Benyúlt a zsákját a
rongyos maradványai Frostwolf takarót, és némán átnyújtotta a sámán.
  Drek'Thar vettem, két kézzel, és hozta azt a mellkasán. Mormolta halkan szavakat Thrall nem tudott
elkapni, majd bólintott.
  "Úgy van, ahogy gyanította," mondta, és nagyot sóhajtott. Átadta a ruhát vissza a Thrall. "A ruha
Valóban a minta a Frostwolves, és azt szőtt keze által anyád. Mi azt hittük,
Ön halott. "
  "Hogyan tudná mondani, hogy -" És akkor Thrall megértette, mit Drek'Thar mondott. remélem lefoglalt
őt. "Tudod, anyám? Apám? Ki vagyok én? "
  Drek'Thar felemelte a fejét, és bámult Thrall az ő vak szemét. "Te vagy az egyetlen gyermeke Durotan, mi
egykori vezér, és az ő bátor társa Draka. "
  Több mint egy kiadós pörkölt hús, húsleves, és a gyökerek, Drek'Thar elmondta Thrall a többi az ő történetét, legalább olyan
amennyire tudta. Elvette a fiatal ork a barlangjába, és a tűz égett, és sűrű
fur köpeny saját testükről, a régi sámánok és a fiatal harcos volt meleg és kényelmes. Palkar,
tanítványát, aki olyan alapos a riasztási vele, amikor Thrall ébredt, ladled fel a pörköltet
és finoman lenyomva a meleg fa tálat a Drek'thar kezébe.
  Az ork megette a pörköltet, késlelteti beszél. Palkar csendben ültek. Az egyetlen hang volt, ropog a tűz
és a lassú, mély légzés a Wise-fül-Drek'thar Wolf társa. Ez egy nehéz történet
Drek'Thar, amit ő soha nem gondoltuk volna, hogy szüksége lesz beszélni soha többé.
  "A szülők voltak a legnagyobb megtiszteltetés az összes Frostwolves. Hagyták ránk egy szörnyű útra sok tél
Korábban soha nem tért vissza. Nem tudom, mi történt velük. . . mostanáig. "Intett a
irányt a ruhával. "A szálak a ruhával volna nekem. Ők megölték, és a te túlélted, hogy
által felvetett emberek. "
  A ruhát nem élt, de már készül a bunda, a fehér kecske, hogy szembeszállt a hegyekben.
Mivel a gyapjú volt valaha egy élőlény, hogy volt egy bizonyos érzés a saját. Nem lehetett
a részleteket, de beszélt a vér, hogy fészer, fröccsent rá sötétvörös cseppek. Azt is elmondta Drek'Thar
egy kicsit a Thrall is, értékelnek a fiatal ork történetét, és így ez egyfajta igazság, hogy Drek'Thar
hinné.
  Érezte Thrall kétséges, hogy a takaró maradék népe "beszélt" vele szabadon. "Mi volt a
küldetés, hogy a költségek a szüleim életüket? "A fiatal ork akarta tudni.
  De ez volt információ Drek'Thar nem volt kész megosztani. "Azt fogja mondani, hogy az idő, talán. De most,
Ön engem nehéz helyzetbe, Thrall. Gyere télen, a legkeményebb szezon is, és
mint a klántagok kell vennünk neked. Ez nem azt jelenti, hogy akkor melegen kell tartani, etetni, és
fedett, ellenszolgáltatás nélkül. "" Nem gondoltam, hogy így kezeljék, "mondta Thrall. "Erős vagyok. Én is keményen dolgozik, segít megkeresni. Tudom tanítani
akkor néhány módszert az emberiség, hogy akkor jobb, ha készen velük a harcot. Tudom - "
  Drek'Thar tartott ki a parancsoló kezét, hangtompító Thrall szívesen blabla. Meghallgatta. A tűz
akivel beszél. Lehajolt hozzá, hogy hallja a szavakat, annál jobb.
  Drek'Thar megdöbbent. Tűz volt a fegyelmezetlen az elemeket. Alig lenne méltatta válaszolni
amikor intézett után következő minden rituálék, hogy megnyugtassák meg. És most, tűz beszél hozzá. . .
mintegy Thrall!
  Látta az agyában képek bátor Durotan, szép és erős Draka.I hiányzol még, a régi barátok,
ő thought.And még a vér visszatér hozzám, abban a formában a fiad. A fia, akit még a
Spirit of Fire jól beszél. De nem csak neki a köpeny a vezetés, nem olyan fiatal, mint ő
van, mint a nem tesztelt. . . mint az emberi-fertőzött!
  "Mivel az apja elment, én már a vezető a Frostwolves," mondta Drek'Thar. "Én elfogadom az ajánlatát
A támogatás a klán, Thrall, Durotan fia. De akkor meg kell keresni a rangsorban. "
  Hat nappal később, mint Thrall küzdött a hóvihar vissza a klán tábort, egy nagy,
szőrös állat ő és a fagy farkas lehozták átvetve a hátán, azon tűnődött, talán
rabszolgaság nem volt ilyen egyszerű.
  Amint a gondolat villant, száműzte azt. Ő volt a saját népe most, bár továbbra is
tekintsék őt ellenségeskedéssel és kelletlen vendégszeretetét. Mindig az utolsó enni. Még a farkasok ettek
hogy töltse előtt Thrall. Ő kapta a leghidegebb hely, ahol aludni, a legvékonyabb köpenyt, a legszegényebb fegyverek,
A legkritikusabb házimunkát és feladatok. Ő elfogadta ezt a szerényen, felismerve azt, ami volt: egy kísérlet
próbára, hogy győződjön meg arról, hogy ne jött volna a Frostwolves arra számított, hogy várakozott, mint egy király. . .
mint Blackmoore.
  Így aztán kiterjedt a hulladék gödrök, megnyúzott állatok, elvették a tűzifát, és mindent megtett, hogy volt
megkérdezte tőle, szó nélkül. Legalább volt a fagy farkas tartani vele cég a Blizzard ezt a
időt.
  Egy este, ő kérte Drek'Thar a kapcsolatot a farkasok és az orkok. Ismerte
a koncepció domesticating állatok, persze, de ez tűnt más, mélyebb.
  "Ez," Drek'Thar válaszolt. "A farkasok nem szelídített, nem érti a szavát. Azért jöttek,
a barátaink, mert én hívtam meg őket. Ez része, hogy egy sámán. Van egy kötelék a dolgokat
a természeti világ, és arra törekszenek, hogy mindig összhangban dolgoznak velük. Nem lenne hasznos a számunkra, ha a farkasok
lenne a társaink. Vadászat velünk, meleget, amikor a szőrme nem elég. Figyelmeztetnek minket
idegenek, mint ők veled. Bele is haltál volna nem a farkas barátok találták meg. És cserébe,
teszünk róla, hogy jól tápláltak, hogy a sérülések nem gyógyulnak, és a kölykök nem kell félnie a hatalmas
szél sasok, hogy kutat a hegyek alatt a szülő alkalommal.
  "Tettünk egy hasonló egyezséget kötött a kecskék, bár ezek nem olyan okos, mint a farkasok. Ők adnak
a gyapjú és a tej, és amikor mi a szélsőséges szükség, az egyik fel fogja adni az élet. Védjük őket
vissza. Szabadon megtörni a paktum bármikor, de az utóbbi harminc évben sem tette meg. "
  Thrall nem tudta elhinni, amit hallott. Ez volt az erős varázslat valóban. "Te összekötni a dolgokat más
mint az állatok, de, ugye? "Drek'Thar bólintott. "Tudom hívni a hó és a szél, és a villám. A fák az elhajlik rám, amikor
kérni. A folyók folyhat, ahol kérem őket, hogy. "
  "Ha a hatalom olyan nagy, akkor miért is él egy ilyen kemény helyen?" Thrall kérdezte. "Ha
amit mond, az igaz, akkor viszont a kopár hegy tetején egy buja kert. Az élelmiszerek
Soha nem lesz nehéz találni, az ellenségeid soha nem találják meg - "
  "És én sértené az elsődleges megállapodást az elemeket, és semmi a természet hogy valaha is
reagálni meg újra! "üvöltötte Drek'Thar. Thrall azt kívánta, bárcsak ragadhatja vissza a szavakat, de nem volt
túl késő. Ő nyilván mélyen sértette a sámán. "Érted semmit? Van az emberek
süllyedt mohó karmaival benned olyan mélyen, hogy nem tudja, hogy mi a lényege egy sámán hatalmának?
Én kapja meg ezeket a dolgokat, mert Iask, tekintettel a szívemben, és hajlandó vagyok felajánlani valamit
vissza. Kérem, csak a leghalványabb igényeinek magamnak és az én népem. Időnként, kérem nagy dolgokat, de csak
ha a hiba oka a jó és igazságos és egészséges. Cserébe, köszönöm ezeket a hatásköröket, tudván, hogy azok
kölcsönzött csak, soha nem vettem. Jönnek hozzám, mert úgy döntenek, hogy nem, mert én megkövetel! ezeket
nem rabszolgák, Thrall. Ezek nagy szervezetek, akik jönnek a saját szabad akaratukból, akik társaival
mágiám, nem az én szolgái. Pagh! "Sziszegte, és elfordult a Thrall. "Ön soha
megérteni. "
  Sok napon át, ő nem beszél Thrall. Thrall tovább, hogy alacsonyabb munkahelyek, de úgy tűnt, hogy ő
nőtt csak távolabb a Frostwolves, nem közelebb, ahogy telt az idő. Egyik este volt, amely
A hulladék gödrök, amikor az egyik fiatal férfi kiáltott, "Slave!"
  "A nevem Thrall," Thrall mondta sötéten.
  A másik ork vállat vont. "Thrall, rabszolga. Ez ugyanazt jelenti. Saját farkas beteg és szennyezett ő ágyában.
Tisztítsa meg. "
  Thrall morgott alacsony a torkában. "Tisztítsuk meg magad. Nem vagyok a szolgád vagyok, a vendég a
Frostwolves, "vicsorgott.
  "Ó? Tényleg? Egy ilyen névvel rabszolga? Itt, az emberi-boy, vedd el! "Dobta a takarót, és ez vonatkozik
Rabszolga, mielőtt tudott reagálni. Hideg nedvesség kapaszkodott az arcát, és megérezte a bűz a vizeletben.
  Valami elpattant benne. Red düh elöntötte az elképzelés és üvöltötte a felháborodást. Letépte a
mocskos takaró off, és ökölbe szorította a kezét. Elkezdte bélyegezni, ritmikusan, dühösen, mint már régen
a gyűrű. Csak nem volt az ünneplő tömeg itt, csak egy szűk kör hirtelen nagyon csendes orkok, akik
bámult rá.
  A fiatal ork tolóerő állát ki makacsul. "Azt mondta, tisztítsa meg, rabszolga."
  Thrall felüvöltött, és ugrott. A fiatal férfi lement, bár nem harc nélkül. Thrall nem éreztem
húsába része alatt éles fekete körmök. Úgy érezte, csak a düh, a felháborodás. Nem volt ő rabszolgája.
  Akkor ők voltak húzta le, és dobott neki egy hó bank. A sokk a hideg nedvesség
meghozta számára az esze, és rájött, hogy tönkretette az esélyed, hogy elfogadja ezeket a
emberek. A gondolat pusztított, és ő ült derékig a hóban, és lenézett. Kudarcot vallott.
Nem volt hely, hogy ő tartozott.
  "Én már azon, mennyi időbe telne meg," mondta Drek'Thar. Thrall felpillantott fásultan, hogy theblind sámán áll fölötte. "Te meglepetésemre tartós ilyen sokáig."
  Lassan, Thrall állt. "Én bekapcsoltam a házigazdák," mondta erősen. "Én indul."
  "Azt fogja tenni, nincs olyan dolog," mondta Drek'Thar. Thrall fordult bámult rá. "Az első teszt volt az volt, hogy
hogy ha túl arrogánsnak megkérdezni, hogy egyikünk. Vajon idejönni követelve a főnökség, mint
születési jog, mi lett volna elküldött téged - és elküldte a farkasok, hogy győződjön meg róla, távol maradt.
Szükséged első szerény lesz, mielőtt mi lenne beismerni.
  "De azt is, mi nem tartják tiszteletben, aki marad szolgai túl sokáig. Még akkor sem vitatta
Uthul a sértéseket, akkor nem lett volna igazi ork. Örülök, hogy látlak egyaránt alázatos és büszke,
Rabszolga. "
  Óvatosan, Drek'Thar elhelyezett aszott kezét Thrall izmos kar. "Mindkét minőséget szükséges egyetlen
akik követik az utat a sámán. "

 THIRTEEN

Bár a többi, hogy a hosszú tél volt, keserű, Thrall belekapaszkodott a meleget érzett belül és úgy gondolta, hogy
chill legkevesebbet. Felvételt nyert most, mint egy tagja a klán, és még a Warsongs nem tette
érzem annyira értékes. Napok teltek vadászat klán tagjai, akik most a család és hallgatta
Drek'Thar. Éjszakákon át részeként egy hangos, vidám összejövetel üldögél egy csoportja tüzet, énekelnek
és mesél a múlt fénykorát.
  Bár Drek'Thar gyakran szórakoztatta neki meséket bátor apja Durotan, Thrall valahogy
érezte, hogy a régi ork tartott valamit vissza. Nem nyomja az ügyet, de. Thrall megbízható
Drek'Thar teljesen most, és tudta, hogy a sámán azt mondanám neki, amit tudnia kellett, amikor
szükséges tudni azt.
  Ő is készített egy egyedülálló barátja. Egy este, a klán és a farkas társa köré a
Tűz az volt a szokás, szokás szerint, egy fiatal farkas elvált a csomagot, hogy általában aludtak csak túl a
gyűrű tűz fénye, és megközelítette. A Frostwolves elhallgatott.
  "Ez a nő úgy dönt," mondta Drek'Thar ünnepélyesen. Thrall már rég megállt, hogy csodálkozni, hogy milyen
Drek'Thar tudta olyan dolgok, mint a farkas nemek és - vele - kész választása, bármit is
jelentette. Nem nem fájdalmas erőfeszítés, Drek'Thar felállt, és kinyújtotta karját felé farkas.
  "Szép az egyik, kíván kötésbe egyik klán," mondta. "Terjesszen elő, és válassza ki a
Az egyik, akivel akkor kell ragasztani, a többi az életed. "
  A farkas nem azonnal rohan előre. Vett neki időt, fül izomrángás, sötét szem vizsgálata minden
ork jelen. Legtöbbjük már társak, de sokan nem, különösen a fiatalabbak.
Uthul, aki vált Thrall gyors barátom egyszer Thrall fellázadt ellene a kegyetlen bánásmód, most
megfeszült. Thrall tudta, hogy ő akarta ezt a szép, kecses fenevad válasszunk neki.
  A farkas tekintete találkozott Thrall, és olyan volt, mintha egy ütés ment keresztül az egész testét.
  A női loped felé Thrall, és lefeküdt az oldalán. A szeme unatkozik az övébe. Thrall érezte meleg
rohanás a rokonság ez a lény, bár ők két különböző faj. Tudta, withoutunderstanding elég honnan tudta, hogy ő lenne az oldalán, amíg egyikük elhagyta ezt az életet maga mögött.
  Lassan, Thrall elérte, hogy megérintse Snowsong a finom vonalú fejét. Bundája volt, olyan puha és vastag. A meleg
hullám öröm odarohant hozzá.
  A csoport morgott hangok a szükséges engedélyeket, és Uthul, bár nagyon is csalódott volt az első tapsolni
Rabszolga hátán.
  "Mondd meg a nevét," mondta Drek'Thar.
  "A neve Snowsong," Thrall válaszolt, megint nem tudta, hogyan tudta. A farkas félig behunyta
szemét, és érezte, ő megelégedésére.
  Drek'Thar végül kiderült az oka Durotan halála egy este vége felé télen. több
és több, ha süt a nap, hallották a hangokat az olvadó hó. Thrall állt délután
és figyelte, tisztelettel, mint Drek'Thar végre egy rituális a tavaszi hóolvadás, kérve, hogy változtasson
Természetesen csak annyi, hogy elkerüljék az árvíz a Frostwolf tábort. Mint mindig most, Snowsong állt a
oldalon, fehér, néma, hű árnyéka.
  Thrall érezte, hogy valami keverjük benne. Hangot hallott: Halljuk Drek'Thar kérésére, és megtalálja azt nem
illetlen. Mi nem folyhat hol és tiéd lakik, Shaman.
  Drek'Thar meghajolt, és zárta az ünnepséget hivatalosan. "Hallottam," Thrall mondta. "Azt hallottam, a hó válasz
Önnek. "
  Drek'Thar fordult a vak szemét felé Thrall. "Tudom, hogy hallotta," mondta. "Ez annak a jele, hogy
készen állnak, hogy megtanultuk, és megértette, hogy azt kell tanítani. Holnap, akkor mennek
a beavatás. De ma este, eljön a barlangba. Van pár dolog azt mondani, hogy ezt hallani kell. "
  Amikor besötétedett, Thrall megjelent a barlangban. Wise-fül-Drek'Thar Wolf társa, nyüszített
boldogan. Drek'Thar intett Thrall belül.
  "Ülj le" adta ki a parancsot. Thrall tette. Snowsong ment Wise-ear, és megérintette orruk előtt curling fel
és gyorsan elalszik. "Van sok kérdése van az apja és az ő sorsa. Eltekintettem
válaszolt nekik, de eljött az idő, hogy meg kell tudni. De először, esküszöm minden, amit szeret, hogy
Soha nem mondom el senkinek, mi vagyok, hogy elmondjam, amíg meg nem kapja a jele, hogy ezt meg kell mondani. "
  "Esküszöm," mondta Thrall ünnepélyesen. A szíve gyorsan vert. Ennyi év után, ő volt arról, hogy megtanulják
az igazság.
  "Hallottátok, hogy száműzték a néhai Gul'dan," mondta Drek'Thar. "Mi még nem hallott a
miért. Senki sem tudta az oka, hanem a szülők és a magam, és ez volt az Durotan kívánta, hogy legyen. a
kevesebb ember, aki tudta, amit tudott, a biztonságosabb klánja. "
  Thrall nem szólt semmit, de lógott Drek'Thar minden szavát.
  "Most már tudjuk, hogy Gul'dan gonosz volt, és nem volt érdeke az ork emberek szívét.
Mi a legtöbb nem tudom, milyen mélyen elárult minket, és mi a szörnyű árat most fizet
hogy mit tett velünk. Durotan tanultam, és ezt a tudást száműzték. Ő és Draka - és akkor,
fiatal Thrall - visszatért a délvidéken, hogy elmondja a hatalmas ork vezér Orgrim Doomhammerrel a
Gul'dan árulása. Nem tudjuk, ha a szülők elérte Végzetpöröly, de azt tudjuk, hogy theywere ölték meg, hogy a tudás. "
  Thrall elharapta a türelmetlen kiáltása, mi a tudás? Drek'Thar megállt egy hosszú pillanatig, aztán
folytatta.
  "Gul'dan mindig csak hatalmat akartak magának, és ő eladta nekünk egy sort a rabszolgaság hogy elérjék. ő
létrehozott egy csoportot, amit Shadow Council, és ez a csoport, álló magát, és sok gonosz ork
Warlock, diktált mindent az orkok tett. Ők egyesült démonok, aki átadta nekik a gonosz hatalmak,
és aki átitatta a Horda egy ilyen szeretet a gyilkos, és harcol, hogy az emberek elfelejtették a régi módon, a
Így a természet, és a sámán. Ők vágyak csak a halál. Láttad a vörös tűz a szemében a
orkok a táborokban, Thrall. Ezen védjeggyel, tudod, hogy már uralta démon hatásköröket. "
  Thrall levegő után kapkodott. Azt rögtön gondoltam Hellscream világos skarlátvörös szemét, hogyan elvesztegetett Hellscream a
teste. Mégis Hellscream fejében a sajátja volt. Ő elismerte a hatalom kegyelmet, nem volt
megadni, hogy vagy őrült vérszomj, vagy a félelmetes levertség látta meg a táborokban. Pokoljárót kell
szembesültek a démonok minden nap, és továbbra is ellenállni nekik. Thrall csodálatát a vezér nőtt
még, amikor rájött, hogy milyen erős Hellscream akaratát kell lennie.
  "Hiszem, hogy a levertség lett jelentve látta a táborokban van az üresség mi emberek érzik, ha
A démoni energiák visszavonták. Anélkül, hogy a külső energiapolitika, akkor gyengének érzi magát, megfosztva. ők
Nem is tudom, miért érzik így, vagy érdekelte annyira, hogy gondolkozzanak meg. Olyanok, mint az üres poharak, Thrall,
hogy egykor tele méreggel. Most kiáltanak ki kell tölteni valamivel, egészséges ismét.
Ami vágynak a táplálékot a régi módon. Sámánizmus, a visszakapcsolás az egyszerű
és tiszta hatásköre a természeti erők és törvények, majd töltse ki őket újra és lecsillapítani a szörnyű éhség.
Ez, és csak ez, akkor veri őket a kábulat, és emlékezteti őket a büszke, bátor vonalon
eddig minden jönni. "
  Thrall tovább hallgatni raptly, lóg Drek'Thar minden szavát.
  "A szüleim tudták a sötét alkut. Tudták, hogy ez a vérszomjas horda volt, természetellenes a
konstrukcióval lehet képzelni. A démonok és Gul'dan vette népünk természetes bátorságot és
megvetemedett meg, kicsavarta a saját eszközeikkel. Durotan tudta ezt, és ezt a tudást klánja volt
száműzték. Azt elfogadtam, de amikor megszülettél, tudta, hogy már nem is hallgat. ő
volna egy jobb világot neked, Thrall. Te voltál az ő fia és örököse. Ön lett volna a következő
vezér. Ő és Draka ment a délvidéken, mint már mondtam, hogy megtalálja a régi barát Orgrim
Végzetpöröly. "
  "Tudom, hogy nevet," mondta Thrall. "Ő volt a hatalmas hadúr, aki vezette a klánok együttes ellen a
emberek. "
  Drek'Thar bólintott. "Bölcs volt és bátor, jó vezető népünk. Az emberek végül voltak
A győztesek, Gul'dan árulása - legalább egy halvány árnyéka igazi mélységei - fedezték fel, és a
démonok visszavonultak. A többit már tudja. "
  "Volt Végzetpöröly megölte?"
  "Nem hiszem, de semmit sem hallott felőle. A furcsa pletyka jut el hozzánk most, és
akkor, hogy ő lett remete, bújkált, vagy hogy ő már fogságba. Sokan úgy gondolják, a
őt, mint egy legenda, aki visszatér a szabad minket, ha eljön az ideje. "
  Thrall gondosan tanulmányozta a tanára. "És te mit gondolsz, Drek'Thar?" Az öreg ork kuncogott mélyen a torkán. "Azt hiszem," mondta, "hogy én megmondtam elég, és hogy
ideje, hogy pihenjen. Másnap hozza a beavatás, ha ez azt jelentette, hogy legyen. Azt a legjobban felkészülni. "
  Thrall felállt, és tiszteletteljesen meghajolt. Még ha a sámán nem látta a mozdulatot, ő tette, a maga számára.
"Gyere, Snowsong," nevezte, és a fehér farkas párnázott engedelmesen az éjszakába vele az élet
társ.
  Drek'Thar hallgatta, és amikor már biztos volt benne mentek, hívta Wise-fül. "Van egy feladat
te, barátom. Tudod, mit kell csinálni. "
  Bár ő megpróbált minél több pihenés, ahogy csak tudta, Thrall találta alvás megfoghatatlan. Ő volt túl izgatott,
Túl nyugtalanítja, hogy mi az ő kezdeményezésére járna. Drek'Thar mondott neki semmit. azt kívánta,
Kétségbeesetten volt valami ötlete, hogy mire számíthat.
  Ő volt ébren, amikor a szürke hajnal betöltötte a barlangot halvány fény. Felállt, és elindult
kívül, és meglepetten tapasztalta, hogy mindenki más ébren volt, és gyűjtött némán kívül a barlang.
  Thrall nyitotta a száját, de Drek'Thar tartott ki a parancsoló kezét. "Nem beszélni
újra, amíg nem adok elmész, "mondta. "Indulás egyszer, hogy egyedül menjen a hegyekbe. Snowsong kell
maradni. Ön nem enni vagy inni, de gondolom, nehéz erről az utat, amelyen ön arról, hogy a lábát.
Amikor lement a nap, vissza hozzám, és a szertartás kezdődik. "
  Engedelmesen, Thrall fordult egyszerre, és elment. Snow-dal, tudva, hogy mi várható tőle, nem
kövesse. Ő dobja a fejét, és elkezd üvölteni. Az összes többi farkas is csatlakozott, és a vadember,
Édes kórus kíséretében Thrall ahogy elment, egyedül meditálni.
  A nap telt el gyorsabban, mint amire számított. Az elméje tele volt kérdésekkel, és ő
Meglepődtem, amikor a lámpa váltott, és a nap, narancs szemben a téli ég, elkezdett elmozdulni
a horizonton. Visszatért ahogy az utolsó sugarai fürdött a tábort.
  Drek'Thar várt rá. Thrall észrevette, hogy Wise-fül-t sehol sem láttam, ami
Szokatlan, de feltételezhető, hogy ez is része volt a szertartás. Snowsong szintén nem volt jelen. Odalépett
Drek'Thar és várt. A régi ork intett, hogy Thrall követni.
  Ő vezette Thrall egy havas hegygerincen olyan terület, Thrall még sohasem látott. Erre válaszolva az
zöngétlen kérdés, Drek'Thar válaszolt: "Ez a hely mindig is itt volt, de nem kíván látni.
Ezért csak most, amikor üdvözli Önt, ez az Ön számára látható. "
  Thrall érezte idegesség emelkedése vele, de tartózkodott a beszéd. Drek'Thar legyintett, és a
hó elolvadt előtt jobbra Thrall szeme, így egy nagy, kör alakú, sziklás platform. "Stand közepén,
Thrall, Durotan fia, "mondta Drek'Thar. A hangja már nem volt reszelős és reszketeg, de tele volt
ereje és hatalma Thrall még soha nem hallottam róla korábban. Ő engedelmeskedett.
  "Készülj, hogy megfeleljen a lelket a természeti világ," mondta Drek'Thar, és Thrall szíve ugrott egyet.
  Semmi sem történt. Megvárta. Még nem történt semmi. Felemelte, szorongva. A nap már teljesen be van állítva, és a
csillagok kezdtek megjelenni. Ő egyre türelmetlenebb lett, és dühös, amikor megszólalt egy hang nagyon hangosan
a fejében: A türelem az első teszt.
  Thrall belélegezve gyorsan. A hang ismét megszólalt. Én vagyok a Spirit of Earth, Thrall, Durotan fia. Én vagyok a talaj, amely tehát a gyümölcs, a füvek, hogy
táplálja a vadállatok. Én vagyok a rock, a csontok ebben a világban. Én vagyok minden, hogy a nő és él az én anyaméhben,
legyen az féreg vagy fa, vagy virág. Kérdezzen.
  Kérdezd meg, mi? Hittem Thrall.
  Volt egy furcsa érzés, szinte egy meleg chuckle.Knowing a kérdés része a
tesztet.
  Thrall pánikba esett, majd megnyugtatta magát, mint Drek'Thar tanította. A kérdés érkezett nyugodtan az eszébe:
  Fogsz add nekem erőt és hatalmat, amikor szükségem van rá, hogy a jó a klán és az általunk
segítene?
  Kérdezd meg, jött a válasz.
  Thrall kezdte bélyegezni a lábát. Úgy érezte, ereje növekszik benne, mint mindig, de először meg
nem kísérte vérszomj. Meleg volt és erős, és úgy érezte, szilárd, mint a csontok a föld
magukat. Nem volt számára tisztában van a maga a föld remegett alatta, és csak amikor egy
elviselhetetlenül édes illat töltötte meg az orrát, hogy kinyitotta a szemét.
  A föld már kitört hatalmas repedések, és minden négyzetcentiméterét, hogy mi volt a rock, virágok virágoztak.
Thrall tátongott.
  Én kölcsönt nyújt neked segítséget, a jó a klán és azokat, amelyeket le segítene. becsület
engem, és ez az ajándék mindig a tiéd.
  Thrall érezte a hatalom visszahúzódni, így őt remegve sokk, amit magához kérette és ellenőrzött.
De ő csak egy pillanatra, hogy megcsodálják azt, egy másik hang a fejében most.
  Én vagyok a Spirit of Air, Thrall, Durotan fia. Én vagyok a szél, hogy meleg és hideg a föld, hogy
amely kitölti a tüdő és életben tart. Viszem a madarak és rovarok és sárkányok, és mindent
hogy mer szárnyalni, hogy az én kihívást magasságokba. Kérdezzen.
  Thrall tudta, mit kell tennie ebben az időben, és ugyanazt a kérdést. Az érzés a hatalom, hogy elöntötte
Más volt ez idő: könnyebb, szabadabb. Annak ellenére, hogy tilos volt beszélni, nem tudott segíteni a
nevetés, hogy vezetünk oda a lelkét. Úgy érezte, a meleg szél simogatja őt, így mindenféle finom
illatok orrába, és amikor kinyitotta a szemét, lebegett magasan a föld felett. Drek'Thar
Annyira messze elmarad tőle úgy tűnt, mint egy gyermek játék. De Thrall nem félt. A Spirit of Air
támogassa őt; ő kért, és azt felelte.
  Óvatosan, lebegett lefelé, amíg meg nem érezte a szilárd kő lába alatt. Air megsimogatta a szelíd
touch, eloszlik.
  Teljesítmény újra tele Thrall, és ez alkalommal szinte fájdalmas. Heat felkavarodott a gyomra, és verejték
kiugrott az ő zöld bőre. Úgy érezte, szinte ellenállhatatlan vágyat ugrani a közeli snowbanks.
A Spirit of Fire itt volt, és kérte támogatását. Ez válaszolt.
  Volt egy hangos recsegő fölött, és Thrall, megriadva a hang, felnézett. Villám táncolt a
Veszélyes tánc az éjszakai égbolton. Thrall tudta, hogy ő parancsolni. A virágokat, hogy hadstrewn a törött földön robbant be lángok, zsugorodásgátló és égő hamuvá a tér néhány
szívdobbanás. Ez egy veszélyes elem, és Thrall gondolt a kellemes tüzek, hogy megtartotta a klán
élve. Egyszerre, a tüzeket kiment, hogy újra formában egy kis, zárt, hangulatos környezetben.
  Thrall megköszönte a Spirit of Fire, és úgy érezte a jelenlétét indulnak. Érezte elszívja az ez a furcsa
energia felváltva átjárja őt, majd onnan, és hálás volt, hogy csak egy volt
Több elem elismerni.
  A Spirit of víz folyt bele, nyugtató és hűtési éget a Spirit of Fire mögött hagyott.
Thrall látomása volt az óceán, mintha még sohasem látott ilyet korábban, és kiterjesztette az elméjét, hogy a szonda a
sötéten mélységben. Valami hideg érintette a bőrét. Kinyitotta a szemét, hogy lássa, hogy havazott vastag
és gyors. A gondolat, ő elutasította, mert az eső, majd megállt összesen. A kényelmet, a Spirit of
Víz benne megnyugtatta, és erősíteni, és ő hadd menjen mély, szívből jövő köszönetet.
  Ránézett Drek'Thar, de a sámán megrázta a fejét. "A vizsgálat még nem zárult le," mondta.
  És akkor hirtelen Thrall megrendült tetőtől talpig annyira sietni, a hatalom, hogy elakadt a lélegzete hangosan.
Természetesen. Az ötödik elem.
  A Spirit of a vadonban.
  Mi vagyunk a Lélek a vadak, a lényeg és a lelkek minden dolog él. Mi vagyunk a legerősebb
Az összes, meghaladva a rengések a Föld, a szél a levegő, a lángok a tűz, és áradásai
Víz. Beszélnek, Thrall, és mondja el, miért gondolja, hogy megérdemli a támogatást.
  Thrall nem kapott levegőt. Ő volt ragadtatva a hatalom kavargó belül, és nélküle. arra kényszerítve a
szemek megnyitni, látta, sápadt fehér alakzatokat kavargó róla. Egy farkas volt, a másik egy kecske, egy másik egy
ork, és egy ember, és egy szarvas. Rájött, hogy minden élőlény volt szellemek, és úgy érezte, a kétségbeesés nő fel benne
A gondolat, hogy érzékelje, és ellenőrizzék az összes őket.
  De gyorsabb, mint tudott arról álmodoztam, a szellemek kitöltve, majd kiürítette neki. Thrall érezte pummeled
a támadás, de kényszerítette magát, hogy próbálja összpontosítani, hogy foglalkozzon mindegyik tekintetében. Lehetetlenné vált,
és ő térdre rogyott.
  A lágy hang töltötte be a levegőt, és Thrall küzdött, hogy emelje a fejét, hogy úgy érezte, olyan nehéz, mint a kő.
  Lebegtek nyugodtan körülötte most, és tudta, hogy ő már megítélni, és méltónak. A kísérteties
szarvas pranced róla, és tudta, hogy soha többé nem egyszerűen tudja harapni a tűzdelt szarvas
érzés nélkül a Spirit, és megköszönte azt a táplálékot is biztosított. Úgy érezte, a rokonság minden ork
ami valaha született, és még az emberi szellem éreztem, mint Taretha édes jelenléte, mint
Blackmoore sötét kegyetlenség. Minden, fényes volt, még akkor is, ha néha felkarolta a sötétben; Minden élet
csatlakoztatott, és minden sámán, aki meghamisította a lánc nélküli a lehető legnagyobb gondossággal és tisztelet, hogy
Lélek bukásra van ítélve.
  Aztán elmentek. Thrall előrebukott, teljesen lecsapolták. Érezte Drek'Thar kezét a vállán,
rázza. Az öreg sámán munkáját Thrall a felült. Thrall még soha nem érezte magát ilyen bénán és gyenge életében.
  "Jól, gyermekem," mondta Drek'Thar remegő hangon az izgalomtól. "Reméltem, akkor
elfogadom. . . Thrall, amit tudnia kell. Ez már évek, sőt évtizedek óta a szellemek fogadtunk
sámán. Dühösek voltak velünk a mi boszorkánymesterek "sötét alkut, hogy a korrupció a mágia. vannak
csak néhány sámánok maradt most, és minden olyan idősek, mint I. A szellemek vártak, hogy valaki méltó uponwhom ajándékozni az ajándékaikat; te vagy az első, hogy hosszú-hosszú ideig úgy tisztelték. Én már attól félt, hogy a
szellemek örökre megtagadják a munkát újra velünk, de. . . Thrall, én még soha nem láttam egy erősebb sámán
életemet, és akkor még csak most kezdenek. "
  "Én. . . Azt gondoltam, hogy úgy érzi, olyan erős, "dadogta Thrall, a hangja halk. "De ahelyett. . . I am so
megalázta. . . . "
  "És ez az, ami miatt úgy érdemes." Nyúlt, és megsimogatta Thrall arcát. "Durotan és Draka
lenne büszke rád. "

 FOURTEEN

A Spirits of Earth, levegő, tűz, víz és a vadonban, mint ő hajlandó társait, Thrall érezte erősebb
és magabiztosabb, mint valaha életében. Dolgozott Drek'Thar, hogy megtanulják a konkrét "hívások"
mint az idősebb nevezte őket. "Warlocks volna nevezni őket varázslatok," mondta Thrall, "de mi - sámánok - távú
ezeket egyszerűen "hív." Azt kérjük, a hatáskörök dolgozunk választ. Vagy nem, ahogy akarják. "
  "Volt-e valaha nem válaszolt?" Kérdezte Thrall.
  Drek'Thar hallgatott. "Igen," felelte lassan. Ülnének a Drek'Thar-barlang,
beszélt késő este. Ezek a beszélgetések voltak értékesek ahhoz, Thrall, és mindig tanulságos.
  "Mikor? Miért? "Thrall tudni akarta, majd azonnal hozzátette:" Hacsak nem akarsz beszélni
azt. "
  "Te egy sámán most, bár a fiatal egyike," mondta Drek'Thar. "Helyes, hogy érti mi
korlátozások. Szégyellem bevallani, hogy megkértem a helytelen dolgokat többször is. Az első alkalommal, I
kérte az árvíz, hogy elpusztítsa a tábort az emberek. Dühös voltam, és elkeseredett, mert tönkretette
Sok klán. Ám sokan voltak sebesültek, sőt a nők és a gyermekek ezen a helyen, és Vízügyi
nem tenne meg. "
  "De árvizek történik minden alkalommal," mondta Thrall. "Sok ártatlan hal meg, és ez nem szolgál semmilyen célt."
  "Ezt szolgálja a Spirit of Water célja, és a vadak", "válaszolta Drek'Thar. "Nem tudom, az igényeiknek
és tervek. Ők biztosan nem mondja meg őket. Ezúttal nem szolgálja Water igényeit, és ez
Nem árvíz, és megfullad száz emberre úgy látta, olyan ártatlan. Később, miután a düh elhalványult, I
megértette, hogy a Spirit of Water igaza volt. "
  "Amikor még?"
  Drek'Thar habozott. "Valószínűleg vállal Mindig is a régi, és irányítja a klán lelkileg."
  Thrall kuncogott. "Senki sem született a régi, bölcs."
  "Néha azt kívánom, bárcsak lett volna. De volt egyszer fiatal, mint te, és a vér folyt forró ereimben.
Volt egy társ, és a gyermek. Halt meg. "
  "A csatában az emberek ellen?" "Semmi sem olyan nemes. Egyszerűen megbetegedett, és minden jogalapot az elemek voltak, de hiába. Én tombolt én
bánat. "Még most, a hangja megrakott bánat. "Azt követelték, hogy a szellemek visszatérnek az életét kellett
kikapta. Nőttek haragszik rám, és évekig nem volt hajlandó az én döntésem. Mert az én arrogáns
követelését, hogy a szeretteim jött vissza az életbe, sokan mások a mi klán szenvedett én képtelen
megidézi a szellemeket. Amikor megláttam a bolondsága kérésemet, könyörögtem a szellemek, hogy bocsásson meg nekem. ők
tettem. "
  "De. . . ez csak természetes, hogy szeretné szeretteit, hogy életben marad, "mondta Thrall. "Bizonyára a szellemek kell
érteni. "
  "Ó, megértették. Az első kérelmet alázatos volt, és az elem hallgatta együttérzéssel előtt
visszautasította. Saját következő kérés volt dühös a kereslet, és a Lélek a vadak megsértődött, hogy én így
bántalmazott közötti kapcsolat sámán és elem. "
  Drek'Thar kezet, és letette az Thrall vállát. "Ez több, mint valószínű, akkor elviselni a
fájdalom, hogy elveszítik szeretteiket, Thrall. Tudnod kell, hogy a Lélek a vadak oka van, amiért minden
nem, és tiszteletben kell tartania ezeket az okokat. "
  Thrall bólintott, de titokban ő teljesen szimpatizált Drek'Thar vágyait, és nem hibáztatom a
régi ork egy kicsit a tomboló meg a lelkeket, a gyötrelem.
  "Hol van Wise-fül?" Kérdezte, hogy témát váltson.
  "Nem tudom." Drek'Thar tűnt egyedül nem érdekelte. "Ő egy társ, nem rabszolga. elhagyja
ha akar, visszatér, ha ez az ő akarata. "
  Mintha megnyugtatni, hogy nem akarta, hogy menjen sehova, Snowsong helyezte a fejét Thrall
térdét. Megpaskolta a fejét, megparancsolta tanára jó éjszakát, és elment a saját barlangban aludni.
  A nap telt el egy rutin módon. Thrall most töltötte a legtöbb időt tanul Drek'Thar, bár
alkalmanként vadászni ment egy kis csoport. Ő hasznosítani újonnan szerzett kapcsolatot az elemeket,
támogatás klánja: kéri a Spirit of Earth tanácsot, ahol a csordák voltak, kérve a Spirit of Air
megváltoztathatják a szél, hogy saját illatát nem árulná el őket vigyázó lények. csak
Egyszer tette fel a Lélek a vadak támogatásra, ha a kellékek voltak vészesen alacsony, és a
szerencsét vadászati vett egy kanyart a rosszabb.
  Tudták, szarvas volt a térségben. Megtalálták lerágott kéreg és a friss ürüléket. De a ravasz
lények továbbra is kitér őket néhány napig. Hasuk üres volt, és egyszerűen nem volt
több élelmiszert maradt. A gyerekek kezdtek nőni veszélyesen vékony.
  Thrall lehunyta a szemét, és kinyújtotta a mind.Spirit a vadonban, aki életet lehel minden, kérem,
Ön javára. Mi nem vesz többet, mint amit meg kell etetni az éhes a mi klán. Kérdezem, Spirit of
a szarvas, hogy feláldozza magát értünk. Mi nem pazaroljuk az ajándékokat, és tiszteletben tartjuk meg.
Sok életet függ átadásával egy.
  Remélte, hogy a szavakat igazuk volt. Ők már említve egy tiszteletteljes szívvel, de Thrall még soha
próbáltad ezt korábban. De amikor kinyitotta a szemét, látta, hogy egy fehér szarvast állva nem két ága "hossza
előtte. Társainak úgy tűnt, hogy semmit sem lát. A szarvas szeme találkozott Thrall, és a teremtmény
hajlik a fejét. Ez határolt el, és Thrall látta, hogy nem hagyott nyomot a hóban.
  "Kövess engem!" Mondta. Társait Frostwolves tette egyszerre, és mentek bizonyos távolságot előtt theysaw egy nagy, egészséges legény feküdt a hóban. Egyik lába kiugró természetellenes szögben, és puha
Barna szeme gurul terror. A hó körül volt köpült fel, és nyilvánvaló volt, hogy ez volt
képtelen emelkedik.
  Thrall közeledett hozzá, ösztönösen kiküldését a calm.Do nem félek, azt mondta it.Your fájdalom
Hamarosan véget ér, és az életed továbbra is van értelme. Köszönöm, testvér, a áldozatra.
  A szarvas nyugodt, és lehajtotta a fejét. Thrall megérintette a nyakát szelíden. Gyorsan, ezzel idézi elő, nincs fájdalom, ő
csattant fel a hosszú nyak. Felnézett, hogy a többiek bámult rá döbbenten. De tudta, hogy nem
akaratát, de a szarvas, hogy az ő népe enni ma este.
  "Mi lesz ennek az állatnak, és megemészti annak húsát. Mi teszi eszközöket a csontok és a ruházati annak
elrejteni. És ezzel, akkor ne feledjük, hogy megtisztelt bennünket ezt az ajándékot. "
  Thrall dolgozott egymás mellett Drek'Thar küldeni energiát a magokat alatt a talaj, hogy azok
megerősödnek és virág tavasszal, hogy oly közel, és hogy táplálja a születendő állatok, legyenek azok szarvas, vagy
kecske vagy farkas, egyre anyjuk méhében. Együtt dolgoztak kérni Water, hogy kímélje a falu
A tavaszi snowmelts és a lavinák, hogy volt egy állandó veszély. Thrallból folyamatosan
erő és a képesség, és annyira elmerült ebben az új, pezsgő utat sétált, hogy amikor meglátta a
első sárga és lila tavaszi virágok dugta a fejét, egészen az olvadó hó, ő hozta
meglepetés.
  Amikor visszatért a sétát, hogy összegyűjtse a szent gyógynövények, amelyek segítették a sámán a kapcsolatot a
elemek, ő volt meglepve tapasztalta, hogy a Frostwolves volt egy másik vendég.
  Ez ork nagy volt, bár a tömeg vagy izom, Thrall nem tudott mondani, mint az idegen köpenyt volt
csomagolva szorosan körülötte. Ő húzódott közel van a tűzhöz, és úgy tűnt, hogy nem érzi a tavaszi meleg.
  Snowsong odarohant szippantás orr és farok Wise-ear, aki hosszú idő után végre visszatért. jobbágy
fordult Drek'Thar.
  "Ki az idegen?" Kérdezte halkan.
  "A vándor remete," Drek'Thar válaszolt. "Nem ismerem őt. Azt mondja, hogy Wise-fül találtak rá elvesztette
a hegyekben, és vezette őt ide biztonságát. "
  Thrall nézett a tál pörköltet az idegen szorongatta a nagy kéz, a udvarias aggodalommal kimutatták, hogy
őt a többi klán. "Te fogadni őt több kedvességet, mint amennyit kapott engem", mondta, nem egy
kicsit bosszúsan.
  Drek'Thar nevetett. "Jön kérdezi csak a menedéket előtt néhány nappal megnyomásával. Ő nem
jön egy szakadt Frostwolf swaddling ruhával kérve, hogy fogadja el a klán. És jön a
Tavasszal, amikor a fejvadász is volt, és a megosztott, és nem a tél beállta. "
  Thrall kellett ismernie a sámán pont. Alig várta, hogy viselkedjenek rendesen, leült a
idegen. "Üdvözlet, idegen. Mennyi ideig voltál utazik? "
  Az ork ránézett alól egy árnyék kapucnival. Szürke szeme éles volt, de ez volt a válasza
udvarias, sőt tiszteletteljes.
  "Hosszabb, mint engem érdekel felidézni, fiatal ember. Én vagyok az adósa. Azt hitte, a Frostwolves csak egy legenda, mondta Gul'dan haverjai, hogy megfélemlítsék az összes többi orkok. "
  Clan hűség kevertük belül Thrall. "Mi száműztek rosszul, és azt is bebizonyították mi éri meg azáltal, hogy
hogy az élet magunknak ebben a zord helyen, "felelte.
  "De ez az én tudomásom szerint nem is olyan régen voltál annyira idegen a klán, mint én," A
idegen azt mondta. "Ők már beszéltünk, ifjú Thrall."
  "Remélem, hogy jól beszélt," Thrall válaszolt, biztos abban, hogy hogyan reagáljon.
  "Elég jól" az idegen válaszolta, titokzatosan. Visszatért a ette a pörköltet. Thrall látta, hogy a
keze izmos.
  "Mi saját klánt, barátom?"
  A keze megdermedt a kanál félúton a szája. "Nekem nincs klán, most. Vándorol egyedül. "
  "Voltak-e mind megölték?"
  "Megölték, vagy tett, vagy holt, ahol ez számít. . . A lélek "az ork válaszolta, fájdalmat a hangjában. "Engedje meg,
beszélnek többé erről. "
  Thrall meghajtotta a fejét. Ő volt kényelmetlen körül az idegent, és gyanús is. valami
nem volt egészen megfelelő róla. Felállt, bólintott, és elment Drek'Thar.
  "Meg kell nézni vele," mondta a tanára. "Van valami ebben a vándor remete, hogy én
mislike. "
  Drek'Thar hátravetette a fejét, és nevetett. "Tévedtünk gyanakodni, hogy mikor jött, még akkor
vagy az egyetlen, aki bizalmatlan ez Éhes idegen. Ó, Thrall, ha még oly sokat kell tanulnia. "
  Vacsora közben azon az éjszakán, Thrall tovább nézte az idegent egyáltalán nem tűnik túl nyilvánvaló. Volt egy
nagy zsákot, amelyben akkor lenne senki se touch, és soha nem távolította el a terjedelmes köpenyt. Ő válaszol kérdésekre,
Udvariasan, de röviden, és kiderült, nagyon keveset magáról. Minden Thrall tudta, hogy ő volt a remete
Húsz éve, megtartva magának és ápolási álmok a régi időkben egyáltalán nem tűnik, hogy nem nagyon
sok valóban segít visszahozni őket.
  Egy ponton, Uthul kérdezte: "Láttad már az internáló táborokat? Thrall mondja az orkok börtönbe
ott elvesztették az akaratukat. "
  "Igen, és ez nem meglepő, hogy ez így van," mondta az idegen. "Kevés harcolni többé."
  "Sok minden van, hogy harcoljon," mondta Thrall, haragját bővül gyorsan. "Freedom. Egy hely, ami a miénk. a
emlékezés az eredetet. "
  "És mégis Frostwolves elrejteni itt, a hegyekben," az idegen válaszolt.
  "Ahogy elrejteni a délvidéken!" Thrall vágott vissza.
  "Én nem teljes felrázni az orkokat, hogy levetette a rabszolgák és a lázadás ellen gazdáik," az idegen
válaszolt, a hangja nyugodt, nem emelkedik a csalit. "Nem leszek itt sokáig," mondta Thrall. "Gyere tavasz, én csatlakozzon a veretlen ork vezér Grom
Hellscream, és segít nemes Warsong klán vihar a táborokban. Mi ösztönzi majd a testvéreknek, hogy felkelnek
az emberek ellen, akik nem a gazdáik, hanem csak kutyákkal, akik tartani őket, hogy akaratuk ellenére! "Thrall
talpon volt már, a harag forró benne a sértésre ez az idegen merte kimondani. Folyton vár
Drek'Thar hogy kigúnyolják őt, de a régi ork nem mondott semmit. Ő csupán megsimogatta a farkas társa, és figyelt.
A másik Frostwolves tűnt lenyűgözte a csomópont a két és nem szakította meg.
  "Pokoljárót," gúnyolódott az idegen, legyintett elutasítóan. "A démon által sújtott álmodozó. No,
Ön Frostwolves joga van belőle, mint én is láttam, amit az emberek tehetnek, és a legjobb, hogy elkerüljék
őket, és keresik a rejtett helyeken, ahol nem jönnek. "
  "Én fel az emberek, és hidd el, hogy nem tévedhetetlen!" Kiáltotta Thrall. "Nem vagy te, megtenném
gondolom, te gyáva! "
  "Thrall -" kezdte Drek'Thar, felszólalt végre.
  "Nem, Mester Drek'Thar, nem leszek néma. Ezt. . . ez az. . . Jön keres a támogatást, megeszi a kandalló mellett,
és mer megsérteni a bátorságot a mi klán és a saját versenyt. Nem fogom tűrni. Nem én vagyok a vezér,
és nem azt állítják, hogy jobb, bár én születtem hozzá. De én azt állítják, az én egyéni jogot a harcot az idegen,
és rávenni, hogy megegye a szavakat vágott az én kardot! "
  Arra számított, hogy a gyáva remete szervilizmus és kérjen bocsánatot. Ehelyett az idegen szívből nevetett, és
emelkedett. Már majdnem akkora, mint Thrall, és most, végre, Thrall is bepillantást alatt a köpenyt. az ő
döbbenten látta, hogy ez az arrogáns idegen teljesen öltözött fekete lemez páncélt, szegett
réz. Miután a páncélt lehetett lenyűgöző, de noha még mindig lenyűgöző, a lemezek látott
jobb napokat és a réz trim volt égetően szüksége polírozás.
  Szóltak heves kiáltás, az idegen kinyitotta a csomagot ő már hordja, kihúzta a legnagyobb
Warhammer Thrall valaha is látott. Ő tartotta magasba a látszólagos egyszerűsége, majd felmutatta azt Thrall.
  "Nézd meg, hogy vigyen, oroszlánkölyök!" Kiáltotta.
  A másik orkok hangosan kiabálni is, és a második alkalommal annyi pillanatok Thrall kapott
mély sokk. Ahelyett, hogy ugrott a védelmében a nemzetség tagja, a Frostwolves hátrált.
Néhányan még térdre estek. Csak Snowsong vele maradt, amivel magára között társa
és a jövevény, indulatokat emelt, fehér fogak csupasz.
  Mi történhetett? Rápillantott Drek'Thar, aki úgy tűnt, nyugodt és közönyös.
  Így legyen, akkor. Aki ez az idegen lehet, ő sértegette Thrall és a Frostwolves, és a
fiatal sámán készült, hogy megvédje a becsületét és az övék az életét.
  Nem volt fegyver kész, de Uthul nyomott egy hosszú, éles lándzsát Thrall kinyújtott kezét. Thrall
ujjai rá, és elkezdett bélyegezni.
  Thrall érezte a Föld szelleme válaszol kérdőn. Amilyen finoman csak tudta, mert nem volt
kívánja, hogy felborítja a elemet, s csökkent ajánlatot támogatás. Ez nem volt egy harc elemeit; nem volt
nagy szüksége van. Csak Thrall kell tanítani ezt a arrogáns idegen a nagy szükség van leckét.
  Még így is, úgy érezte, a föld remeg alatta a dobogó lábak. Az idegen meghökkent, aztán oddlypleased. Mielőtt Thrall, sőt zárójel magát, a páncélos idegen belekezdett egy büntető támadást.
  Thrall lándzsája jött, hogy megvédje magát, de közben volt egy heves fegyvert, ez soha nem volt célja, hogy megakadályozza
A csapás egy hatalmas Warhammer. A hatalmas lándzsa csattant két mintha egy gallyat. jobbágy
Körbenézett, de nem volt más fegyver. Ő készített ellenfele a következő csapást, úgy döntött, hogy
hasznosítani a stratégia, hogy már ilyen jól sikerült neki a múltban, amikor küzdött fegyvertelen ellen
fegyveres ellenfél.
  Az idegen lendítette a kalapácsot újra. Thrall kitért rá, és megpördült ügyesen elérni, és ragadja meg a
fegyver, tervezi, hogy megragad, hogy annak hordozóját. Legnagyobb meglepetésére, mint a keze zárva a tengely, a
idegen rángatta gyorsan. Thrall előrebukott, és az idegen terpeszkedett ő most esett testet.
  Thrall csavart, mint egy hal, és sikerült elhajítani magát arra az oldalra, míg gyönyörködtető egyik ellenfele lábát
Szorosan között a bokája. Felkapta, és a jövevény megtántorodott, és elvesztette az egyensúlyát. Most voltak
mind a földön. Thrall bevágta öklét le a csuklóját a kezét, hogy szorította a
Warhammer. Az idegen morgott valamit, és reflexszerűen kilőtte hold. Megragadva az alkalmat, és a
Warhammer mind, Thrall talpra ugrott, lengett a fegyver magasan a feje fölött.
  Azon kapta magát, éppen időben. Már éppen, hogy a hatalmas kő fegyver ropogó leáldozóban volt
ellenfél koponyáját. De ez a fickó ork, nem egy ember szállt szembe a csatatéren. Ez volt a vendége
a tábort, és egy harcos ő lenne büszke arra, hogy szolgálja mellé, amikor ő és Hellscream
elérték céljukat a fergeteges a táborokat és megszabadítja a bebörtönzött rokon.
  A tétovázás és a puszta súlya a fegyver okozta, hogy megbotlik. Abban a pillanatban volt minden
idegent szükség. Morgó, aki igénybe ugyanazt a lépés Thrall volna ellene használni. Rúgott előre,
kopog Thrall lába alóla. Még szorongatta a Warhammer, Thrall esett, nem tudott megállni
magát. Mielőtt még azt is rájött, mi történik, a másik ork volt a tetején rá a kezét a
Thrall torkát.
  Thrall világ elvörösödött. Instinct rúgott, és vonaglott. Ez ork volt, majdnem akkora, mint ő és
páncélozott is, de Thrall heves vágy, a győzelemért, és extra nagy része megadta neki a szélén volt szüksége, hogy csavarja
testét körül, és pin a másik harcos alatta.
  Hands zárva neki, és húzta le. Üvöltötte, a forró vérszomj benne igényes elégedettség, és
küszködött. Beletelt nyolc társa Frostwolves pin őt le elég hosszú a vörös köd, hogy egyértelmű
és a légzése lassul. Amikor bólintott, hogy minden rendben van, akkor felállt, és hadd üljön fel a saját.
  Előtte állt az idegent. Ő rátaposott előre tolta az arcát, hogy egy kéz szélessége
Thrall. Thrall szemébe nézett egyenletesen, lihegve az erőfeszítéstől.
  Az idegen kihúzta magát a teljes magasságában, majd elengedett egy hatalmas üvöltés a nevetés.
  "Hosszú nem volt még, hiszen bárki evenchallenge engem", ordította vidáman, nem mintha a legkevésbé
elégedetlen, hogy Thrall majdnem sikerült kenetet a beleit a földbe. "És ez volt akkor is,
Hosszabb hiszen bárki legjobb nekem, még egy barátságos verekedés. Csak az apja valaha is, hogy a fiatal Thrall.
Lehet lelke járni békében. Hellscream nem hazudott, úgy tűnik. Én úgy tűnik, hogy megtaláltam a második helyen
parancsot. "
  Ő kinyújtotta a kezét, hogy Thrall. Thrall bámulta, és csattant, "második parancs? Én verte meg,
idegen, a saját fegyverét. Nem tudom, mi kódot teszi a győztes a második! "" Thrall! "Drek'Thar hangja repedt, mint egy villámcsapás.
  "Azt még nem értik," kuncogott az idegent. "Thrall, Durotan fia, már hosszú utat, hogy
megtalálni, hogy ha a pletykák igazak voltak -, hogy volt még egy méltó második parancs számomra, hogy
hogy az én szárny és a bizalom, amikor felszabadítsa a táborokat. "
  Elhallgatott, és a szeme csillogott a nevetéstől.
  "A nevem, Durotan fia, a Orgrim Doomhammerrel."

 FIFTEEN

Thrall szája tátva maradt a bosszúságára és a sokk. Már sértegette Orgrim Doomhammerrel, a Hadúr
A Horda? Apja legkedvesebb barátja? Az egyik ork ő feltartotta inspirációt oly sok éven át?
A fegyverzet és a Warhammer kellett volna azt a játékot el egyszerre. Milyen bolond volt!
  Ő térdre esett, és leborult. "A legtöbb nemes Végzetpöröly, kérem a bocsánatát. Én nem
tudni - "Lelőtte egy pillantást Drek'Thar. "A tanárom volna figyelmeztetett -"
  "És ez lenne az elkényeztetett mindent," Végzetpöröly válaszolt, még mindig nevetve egy kicsit. "Azt akartam, hogy vegye
a küzdelem, hogy ha csakugyan a szenvedély és a büszkeség, amely Pokoljárót beszélt így
glowingly. Kaptam több, mint amit elvárna tőlük. . . Én verték! "Ismét nevetett, hangosan, mintha voltak
legviccesebb dolog, ami történt vele az évek során. Thrall kezdett megnyugodni. Végzetpöröly a mirth alábbhagyott
és ő helyezte szeretetteljes kezét a fiatalabb ork vállán.
  "Gyere, ülj velem, Thrall, Durotan fia," mondta. "Mi lesz befejezni ételünket, és akkor mondja meg,
a történetet, és azt fogja mondani, mesék apád még soha nem hallottam. "
  Joy elöntött Thrall. Hirtelen ötlettől vezérelve odanyúlt, és megfogta a kezét, hogy feküdt a vállán. hirtelen
Súlyos, Végzetpöröly találkozott Thrall szemébe, és bólintott.
  Most, hogy mindenki tudta, ki a titokzatos idegen valójában volt - Drek'Thar bevallotta, hogy ő volt
ismert végig, sőt küldött Wise-fül találni Végzetpöröly csak erre a célra konfrontatív
- A Frostwolves tudták kezelni a díszvendége a kijáró tiszteletet neki. Ők hozták ki
Több vadnyúl úgy tervezte Szárítási későbbi felhasználásra, felöltözött őket értékes olajok és gyógynövények, valamint
kezdett megsütjük a tűz fölött. Több gyógynövények adunk a láng, és azok csípős, édes illatok
emelkedett a füst. Már majdnem bódító. Dobok és csövek hoztak ki, és hamarosan a hangok
A zene és az ének felkelt, hogy körülfon a füst, egy üzenetet küld a tiszteletére, és öröm a
szellem világ.
  Thrall volt megszólalni először, de Végzetpöröly csalogatta a történetet ki belőle, felváltva hallgat
szorosan és megkérdezte szondázás kérdéseket. Amikor Thrall történt, ő nem beszél egyszerre.
  "Ez Blackmoore," mondta. "Úgy hangzik, mint Gul'dan. Aki nem a legjobb érdekeit a
emberek szívét, de csak a saját profit és az öröm. "
  Thrall bólintott. "Nem én voltam az egyetlen, aki tapasztalja a kegyetlenség és a kiszámíthatatlanság. Biztos vagyok benne, hogy ő
utálja orkok, de kevés szeretet saját népe sem. "" És ez Taretha, és őrmester. . . Nem tudtam, hogy az emberek képesek voltak olyan dolgok, mint a kedvesség
és becsület. "
  "Én nem ismerem a becsület és az irgalom ha nem lett volna az őrmester," mondta Thrall. szórakoztatás
hullámzott végig rajta. "Azt sem tudom, hogy az első manőver szoktam rád. Azt nyerte meg az
csatában sokszor. "
  Végzetpöröly kuncogott, aztán kijózanodott. "Ez volt a tapasztalatom, hogy a férfiak utálják a
az emberek, és a nőstények és a gyerekek félnek tőlünk. Mégis ez a lány-gyerek, a saját akaratából, barátkozott meg. "
  "Van egy nagy szív," Thrall mondta. "Tudok adni neki, nem nagyobb bókot, mint azt mondani, hogy én lennék
Büszke bevallani neki, az én klán. Ő egy ork szellem, mérsékelte az együttérzés. "
  Végzetpöröly ismét néma volt egy ideig. Végül azt mondta, "én megtartottam magamnak ennyi év óta
Az utolsó, dicstelen vereséget. Tudom, mit mondanak rólam. Én egy remete, gyáva, félnek megmutatni én
arc. Tudod miért megvetették mások társaságában, amíg ezt az éjszakát, Thrall? "
  Thrall némán megrázta a fejét.
  "Mert szükség, hogy egyedül lenni, hogy elemezzék, mi történt. Gondolkodni. Hogy emlékeztessem magam, ki vagyok
volt, hogy kik voltunk, mint egy ember. Időről időre, azt tedd, amit tenni ezt az éjszakát. Megkockáztatom
oda, hogy a tábortüzek, elfogadom a vendéglátást, hallgatni tapasztalataikat, és tanulni. "Elhallgatott. "Tudom,
A belsejét emberi börtönökben, mint te. Én elfogták és tárolni egy különlegesség a Terenas a
Lordaeron egy ideig. Megszöktem a palotájában, ahogy megszökött Durnholde. Én még egy
tábort. Tudom, milyen érzés lehet, hogy eltört, hogy kétségbeesett. Majdnem lett egy közülük. "
  Ő volt a tűzbe bámult, ahogy beszélt. Most megfordult, hogy nézd meg Thrall. Bár szürke szeme
egyértelműek voltak, és nincsen benne a gonosz láng égett Hellscream szeme, egy trükk a tűz fénye, ő
szemed tűnt csillognak vörös, mint Grom években.
  "De nem tettem. Megszöktem, ahogy te. Azt találta, hogy könnyű, mint ahogy te. És mégis továbbra is nehéz
azok, összebújva a sárban azokban encampments. Mi is csak nem annyira kívülről. Ha egy disznó szereti
ő istálló, a nyitott ajtó nem jelent semmit. Így van ez azokkal a táborokban. Meg kell szeretné séta
az ajtót, amikor kinyitjuk nekik. "
  Thrall kezdett, hogy mi Végzetpöröly akartam mondani. "Lebontása a falak önmagukban nem
biztosítsa népünk szabadságáért, "mondta.
  Végzetpöröly bólintott. "Meg kell emlékeztetni őket, ahogy a sámán. Meg kell szabadulni a
A szennyezett szesz a méreg a démon-suttogta szavakat, és ahelyett, ölelés az igazi jellemek
A harcos és a szellem. Ön elismerését vívta ki a Warsong klán, és ádáz vezetője,
Jobbágy. Most már a Frostwolves, a legnagyobb független és büszke klán, akit valaha ismertem, kész
hogy kövesse meg a csatába. Ha van olyan ork él, amely megtanít az összetört rokon emlékszik, hogy ki
az megvan, akkor te vagy. "
  Thrall gondolt a tábort, a sivár, halálos lajhár. Arra is gondolt, hogy milyen szűk volt
megszökött Blackmoore emberei.
  "Bár én megvetem az a hely, én szívesen visszatér, ha én is remélem, hogy reawaken én népem", Thrall mondta.
"De tudnod kell, hogy én elfog valami, ami Blackmoore mélyen vágyik. Kétszer, már csak
megúszták vele. Reméltem, hogy vezesse a díjat ellene, de - "" De ez nem fog sikerülni, anélkül csapatok "Végzetpöröly mondta. "Tudom, hogy ezek a dolgok, Thrall. Bár én már
egy magányos vándor, nem voltam figyelmetlen, hogy mi is történt az országban. Ne aggódj. mi
feküdt hamis pályák Blackmoore és emberei követni. "
  "A parancsnokok a táborok tudom nézni rám," mondta Thrall.
  "Lesznek keres nagy, erős, szellemes, intelligens Thrall," ellenkezett Végzetpöröly. "Egy másik
legyőzte, sáros, törött ork figyelmen kívül hagyják. Lehetne ezt elrejteni a makacs büszkeség, barátom? tud
eltemetni, és úgy tesznek, mintha, hogy nincs szellem, nincs akarat saját? "
  "Nehéz lesz," Thrall elismerte, "de megteszem, ha ez segít én népem."
  "Beszélt, mint az igazi fia Durotan," mondta Végzetpöröly, hangja furcsán vastag.
  Thrall habozott, de folytatta. Tudnia kellett, mint amennyire csak tudott. "Drek'Thar azt mondja, hogy Durotan
és Draka bal kérni Önt, hogy azt bizonyítsa Gul'dan gonosz, és segítségével az orkok csak hogy folytassa a
saját hatalomért folytatott harcban. A ruhát, amiben volt csomagolva mondták Drek'Thar hogy hevesen meghalt,
és tudom, hogy egyedül voltam a szervek két orkok és a fehér farkas, amikor Blackmoore talált rám.
Kérem. . . meg tudja mondani. . . volt az apám találja meg? "
  "Ő" Végzetpöröly mondta erősen. "És ez az én legnagyobb szégyen és a szomorúság, hogy nem tartja őket
közelebb. Azt gondoltam, hogy a jó mind a harcosok és Durotan is. Jöttek, ahonnan,
fiatal Thrall, és elmesélték, hogy Gul'dan árulása. Hittem nekik. Tudtam, az a hely, ahol majd
biztonságban, vagy úgy gondoltam. Később megtudtam, hogy több saját harcosok voltak Gul'dan kémek. bár én
Nem tudom biztosan, meg vagyok győződve arról, hogy az őr bíztam, hogy vezesse Durotan a biztonsági megidézett
gyilkosok megölni őket helyette. "Végzetpöröly nagyot sóhajtott, és egy pillanatra úgy tűnt, hogy Thrall, mintha
a súlya a világban halmoztak tetején azok, széles, erőteljes vállakon.
  "Durotan barátom volt. Én szívesen adtam az életemet neki és családjának. Pedig én akaratlanul is
okozta halálukat. Csak remélni tudom, hogy engesztelést, hogy ezzel mindent tudok a gyermek távozott
mögötte. Jössz egy büszke és nemes vonalat, Thrall, annak ellenére, hogy a név, amely úgy döntött, hogy tartani.
Engedje meg, hogy tiszteljük a sorban található együtt. "
  Néhány héttel később, a teljes virágzás a tavasz, Thrall találta enyhíteni magát fűrészáru faluvá, ordít a
A gazdák, és hagyja magát elfogni. Miután a csapda-net bezárt maga körül, alábbhagyott,
nyöszörgött, hogy fogva tartói úgy érezték, zúzott lelkét.
  Még amikor szabadon a táborba, ő vigyázott, hogy ne adja el magát. De ha egyszer a
őrök megszűnt vele kapcsolatban újdonság, Thrall beszélni kezdett halkan, hogy azok, aki hajlandó volt meghallgatni. ő
volt különválasztják a kevesek, akik még úgy tűnt, hogy szellem. A sötétben, az emberi őrök felé biccentve
helyükön, Thrall elmondta Ezek az orkok az eredetüket. Arról beszélt, hogy a hatáskörök a sámánok, saját
készségek. Nemegyszer szkeptikus követelte bizonyíték. Thrall nem tette földrengető, vagy hívja a
mennydörgés és villámlás. Ehelyett felkapott egy marék sarat, és arra törekedett, mi maradt életben belül.
Mielőtt a csodálkozó szemében a foglyokat, ő okozta a barna föld kihajt oda füvek és még
virágok.
  "Még mi jelenik halott és csúnya van ereje és szépsége," Thrall mondta a megdöbbent nézők. ők
odafordult hozzá, és a szíve ugrott fel benne, amikor meglátta a leghalványabb glimmerings a remény, hogy
kifejezések. Miközben Thrall kitéve magát az önkéntes szabadságvesztés annak érdekében, hogy inspirálja a kitaposott, bebörtönözték orkok
a táborokban, a Frostwolf klán és a Warsong klán egyesítette erőit alatt Végzetpöröly. ők
figyelte a tábor, amely Thrall volt, és várta, hogy jelet.
  Tovább tartott, mint Thrall remélte, hogy felrázza az elnyomott orkokat is gondolj a lázadás, de
Végül úgy döntött, eljött az ideje. A kis reggeli órákban, amikor a fény horkolását
Sok őr lehetett hallani a harmatos hallgatás, Thrall letérdelt a jó, szilárd talajra. Felemelte
kéz és kérte a Spirits tűzzel és vízzel, hogy jöjjön, hogy segítsen neki szabad népét.
  Jöttek.
  A lágy eső kezdett alá. Hirtelen az ég szakadt három szaggatott vonalak a villám. A szünet után a
kijelző megismételtük. Angry mennydörgés gördült mindegyik után, szinte remegett a föld. Ez volt az
egyeztetett jelet. Az orkok várt, ijedt, mégis izgatott, szorongatva a rögtönzött fegyverek kövek
és botokkal és egyéb dolgokat, amelyek könnyen megtalálható a táborba. Várták Thrall mondani
nekik, mit tegyenek.
  A félelmetes sikoly hasít a éj piercingly, mint a mennydörgés, és Thrall szíve szárnyalt. ő
Elismerjük, hogy sírni bárhol - ez volt Pokoljárót. A hang meglepte az orkokat, de Thrall kiáltotta
A hangzavarban "Azok a szövetségeseink, a falakon kívül! Azért jöttek, hogy szabad minket! "
  Az őrök már felébredt a mennydörgések. Most már talpra posztján
Hellscream sír elhalványult, de már elkéstek. Thrall újra megkérdezte a villám, és ez jött.
  A csipkézett csavar az, hogy megütötte a fő fal, ahol a legtöbb az őrök írták. Keveredett, hogy
rémes hang volt a mennydörgés és a sikolyok az őrök. Thrall pislogott a hirtelen
sötétségben, de voltak lángnyelvek még mindig égett, itt-ott, és látta, hogy a fal
Teljesen sérül.
  Több mint, hogy megsértette a kiömlött egy hulláma karcsú zöld szervek. Ők felszámolásra az őrök, és elárasztják őket
szinte alkalmi könnyedén. Az orkok tátott szájjal bámulta a látványt.
  "Érzed keverés?" Thrall kiabált. "Érzed a szellemek vágy, hogy harcolni, ölni, hogy szabad?
Gyere, testvéreim! "Anélkül, hogy ha követni, Thrall felszámolásra felé
nyitás.
  Hallotta tapogatózó hang a háta mögött, növekvő volumen minden lépésnél vettek felé
felszabadulást. Hirtelen Thrall morgott a fájdalmat, mint valami megszúrták a karját. A fekete-fletched nyíl volt
elsüllyedt csaknem az egész végig azt. Figyelmen kívül hagyta a fájdalmat; elég ideje, hogy inkább ez, amikor minden szabad volt.
  Volt harcok körülötte, a hangok acél feltűnő kardot és fejszét harapás hús. Néhány
őrök, a hatalom is, rájött, mi történik, és rohantak, hogy blokkolja a kilépés
a saját testükkel. Thrall megkímélte egy pillanatra szánalmat hiábavalóságát halálukat, majd felszámolásra.
  Felkapta a fegyvert egy bukott elvtárs és vertek vissza a tapasztalatlan őr könnyen. "Menj,
menj! "kiáltotta, és integetett bal kezével. A börtönben orkok első megdermedt egy szűk csoport, majd az egyikük
kiabált, és felszámolásra előre. A többi követte. Thrall felemelte fegyverét, hozta le, és az őr
esett vonagló be a véres sarat.
  Lihegve az erőfeszítéstől, Thrall körülnézett. Minden látta már voltak Warsong és Frostwolfclans harcba. Nem volt több foglyot.
  "Visszavonulás!" Kiáltotta, és arról, hogy a halom még forró sziklák, a valaha bebörtönzése falak és a
Édes az éjszaka sötétjében. Ő clansmen követte. Volt egy-két őr, aki üldözőbe vette, de
Az orkok gyorsabbak voltak, és hamarosan megelőzött őket.
  A megállapodás szerinti találkozóhely volt egy ősi halom álló köveket. Az éjszaka sötét volt, de ork
szemében nem volt szüksége a holdak "megvilágítás látni. Mire Thrall ahonnan az oldalt, több tucat orkok
kuporgott a nyolc toronymagas kövek.
  "A siker!" Kiáltotta egy hang Thrall jobb. Megfordult, hogy Végzetpöröly, a fekete páncélzatban fényes
azzal, amit csak úgy ömlött az emberi vér. "A siker! Szabad vagy, testvéreim. Ön szabadon! "
  És a kiáltás, hogy dagadt fel a holdtalan éjszakát töltött Thrall szíved örömmel.
  "Ha viseli a hír azt hiszem igen, akkor hajlamos vagyok elválasztani a csinos fejét a
váll, "Blackmoore morgott a szerencsétlen messenger, aki viselte a kardszíj, hogy a jelölt őt, mint egy
Rider az egyik internáló táborokban.
  A futár nézett kissé beteg. "Talán, majd, azt nem kellene beszélni," felelte.
  Volt egy üveg Blackmoore jogát, hogy úgy tűnt, hogy folyamatosan hív, hogy vele. Figyelmen kívül hagyta a dalt, bár
tenyere izzadt.
  "Hadd találjam ki. Volt egy másik felkelés egyik a táborokat. Az összes orkok
megszökött. Senki sem tudja, hol vannak. "
  "Lord Blackmoore," dadogta a fiatal messenger, "akkor még mindig vágja le a fejemet, ha én hagyja jóvá a
szavakat? "
  Anger robbant keresztül Blackmoore olyan élesen, hogy szinte fizikai fájdalmat. Keményen, hogy a szenvedélyes
érzelem volt, a mély értelme a sötét kétségbeesés. Mi folyik itt? Hogyan lehetne ezeket a szarvasmarha, azoknak
juhok ork képében, rally magukat annyira, hogy megdöntsék a fogvatartóik? Kik voltak ezek az orkok, akik
jött a semmiből, állig felfegyverkezve, és tele gyűlölettel és haraggal, mert volt két
az elmúlt évtizedekben? Voltak pletykák, hogy Végzetpöröly, átok a rohadt lelke, jött elő a rejtekhelyéről, és
vezette ezeket a betörések. Az egyik őr megesküdött, hogy látta volna a fekete lemez a szemét volt
híres visel.
  "Lehet, hogy tartsa a fejét," mondta Blackmoore, nagyon is tudatában a palackot, hogy volt egy karnyújtásnyira.
"De csak, hogy lehet folytatni egy üzenetet vissza a feletteseinek."
  "Uram," mondta a messenger nyomorultul, "van még."
  Blackmoore felnézett rá véreres szemek. "Mennyivel lehet ott esetleg?"
  "Ezúttal a felbujtója volt igazolható. Ez volt - "
  "Végzetpöröly, igen, én is hallottam a pletykákat."
  "Nem, uram." A messenger lenyelni. Blackmoore már valóban látni izzadság kiugrott a
ifjúsági homlokán. "A vezető ezen lázadások van. . . az Thrall, uram. "Blackmoore érezte, hogy a vér kifut az arcából. "Te egy átkozott hazudozó, az én emberem," mondta halkan. "Vagy
legalább jobb lenne, ha elmondja nekem van. "
  "Nem uram, de szeretnék ez nem így lenne. A mesterem azt mondta, küzdött vele a kézitusa,
és emlékezett Thrall a gladiátor harcokban. "
  "Én is a mester nyelvét, hogy közölje az ilyen valótlanságokat!" Üvöltötte Blackmoore.
  "Jaj, uram, neked kell ásni hat láb, hogy a nyelvével," mondta a küldönc. "Meghalt csak egy óra után
a csatát. "
  Legyőzni ezt az új információt, Blackmoore hátradőlt a székében, és megpróbálta összeszedni a
gondolatok. A gyors ital segítene, de tudta, hogy ivott túl sokat az emberek előtt. ő
kezdett hallani a suttogást: részeg bolond. . . aki parancsol itt most. . . .
  No. Megnyalta lips.I'm Aedelas Blackmoore, Lord of Durnholde, mestere a táborokat. .
. Tanultam, hogy a zöld bőrű, fekete vérű korcs, mert meg kellene tudni, hogy ki-hiszem neki. . . a
Fény, csak egy italt, hogy megtámassza a kezemen. . . .
  A furcsa érzés, büszkeség ellopta rajta keresztül. Ő volt igaza Thrall potenciális végig. tudta,
ő volt valami különleges, valami több, mint egy közönséges ork. Ha csak Thrall nem elkergette a
esélye Blackmoore adott neki! Nem tudták vezetni a vád ellen, a Szövetség még most is,
A Blackmoore lovas élén egy hűséges találkozója orkok, engedelmes minden parancsát. ostoba,
ostoba Thrall. A legrövidebb pillanatok, Blackmoore gondolatait sodródott felé, hogy utolsó verést
ő adta Thrall. Talán ez volt egy kicsit sok.
  De ő nem hagyta magát bűntudatot, nem az ő kezelésére egy engedetlen rabszolgát. Thrall dobálták meg
egészet el, hogy szövetségre lépni ezeket a morgó, büdös, értéktelen gengszterek. Hadd rothad ahol esne.
  Figyelme visszatért a remegés messenger, és Blackmoore mosolyt erőltetett az arcára. A férfi megnyugodott,
mosolyogva próbaképpen vissza. A bizonytalan kézzel, Blackmoore nyúlt a pennát mártotta, festék, és
elkezdett írni egy üzenetet. Ő porított, hogy felszívja a felesleges tintát és adott neki egy pár percet, hogy megszáradjon.
Aztán gondosan összehajtogatott a hírnök a kétharmadát, csöpögött forró viasz rajta, és az pecsétet.
  Átadta a futár, azt mondta: "Fogd ezt a mester. És van egy törődik azzal a nyakát tiéd,
fiatal uram. "
  Úgy látszik, nehezen hiszik szerencséjét, a messenger mélyen meghajolt és kisietett,
Valószínűleg előtt Blackmoore is meggondolja magát. Egyedül, Blackmoore rávetette magát az üveget, Uncorked
, és volt néhány hosszú, mély húz. Ahogy leeresztette az üveget ajkáról, hogy ömlik a fekete-kettőst.
Ő letörölte a foltokat, érdektelen. Ez az, amit ő szolgái számára.
  "Tammis!" Kiáltotta. Egyszerre kinyílt az ajtó, és a szolga dugta be a fejét.
  "Igen, uram?"
  "Keresd Langston." Elmosolyodott. "Van egy feladat számára, hogy teljes."

 SIXTEEN

Thrall sikeresen sikerült behatolnia, és felszabadítsák három encampments. Miután az első, természetesen,
biztosítékot nem fokozták a táborokat. Még mindig szánalmasan laza, és a férfiak, akik
"Elfogott" Thrall soha nem úgy tűnt, hogy számíthat rá, hogy felkavarják baj.
  De a csatában a harmadik, ő már elismerte. A meglepetés most már eltűnt,
és miután beszélt Hellscream és Végzetpöröly, úgy döntöttek, hogy nem lenne túl kockázatos Thrall
hogy továbbra is jelent, mint csupán egy fogoly.
  "Ez a szellem, barátom, hogy már felébredt minket. Nem tudjuk folytatni, hogy önmaga az ilyen veszélyben, "
mondta Hellscream. A szeme lángolt, amit Thrall most már tudta, hogy a démoni pokol tüzével.
  "Nem tudok ülni nyugodtan mögött vonalak, hagyta, hogy mindenki más szembenézzen a veszélye, míg én kibújik ez," Thrall válaszolt.
  "Mi nem arra utal, hogy," mondta Végzetpöröly. "Sajnos ez a taktika hasznosítjuk mára is
veszélyes. "
  "Az emberek beszélnek," mondta Thrall, emlékeztetve a pletykákat, és történeteket hallott edzés közben. Az emberi
gyakornokok hitte neki túl hülye, hogy megértse, és beszélt szabadon az ő jelenlétében. a gondolat
még sajgott, de ő üdvözölte a tudást. "Az orkok a börtönökben nem tud segíteni, de hallja, hogyan
A másik tábor már felszabadult. Még ha nem érdekli őket hallgatni, tudni fogják, hogy valami
gyalog. Még ha én nem vagyok ott fizikailag, hogy elmondja nekik az utat a sámán, amit remélhetünk, hogy valahogy
üzenetünk ütött át. Miután az út világos, reméljük, akkor megtalálja a saját utakat
a szabadság. "
  És ez így volt. A negyedik táborban volt tüskés fegyveres őrök, hanem elemeket tovább
hogy jöjjön Thrall segítségére, amikor megkérdezte, hogy tőlük. Ez tovább meggyőzték arról, hogy az ügye volt igaza, és
Csak, mert különben a szellemek biztosan csökken a segítségüket. Ez volt nehezebb elpusztítani a falak és
harcolni az őrök, és sok Végzetpöröly legjobb harcosok életüket vesztették. De az orkok börtönbe
belül a hideg falak már türelmetlenül reagált, átfolyik a megsértése szinte mielőtt
Végzetpöröly és harcosai voltak készen várta őket.
  Az új Horda alatt majdnem minden nap. Vadászat könnyű volt ebben az évszakban, és Végzetpöröly követői
nem éhezik. Amikor hallottam, hogy egy kis csoport figyelembe, hogy magukra, hogy vihar egy félreeső városban,
Thrall dühös volt. Különösen, amikor megtudta, hogy sok fegyvertelen emberek életét vesztette.
  Megtanulta, aki a vezetője a kirándulás volt, és aznap este bevonult, hogy csoport
tábort, megragadta a döbbent ork, és becsapta őt keményen a földbe.
  "Nem vagyunk hentesek emberek!" Thrall sírt. "Harcolunk fel kell szabadítanunk a börtönbe testvérek, és a mi
ellenfelek fegyveres katonák, nem milkmaids és gyerekek! "
  Az ork tiltakozni kezdett, és Thrall visszakézből neki vadul. Az ork felkapta a fejét oldalra és
vért a szájából.
  "Az erdő hemzseg a gímszarvas, mezei nyúl! Minden táborban vagyunk felszabadítani lát el bennünket élelemmel! Nincs hívás
terrorizálják, akik felajánlották nem árt egyszerűen a mi szórakoztatására. Ha harcolni, ahol azt mondom, hogy
harcolni, aki azt mondja, hogy harcolni, és ha minden ork soha többé kínál kárt egy fegyvertelen ember, nem fogok forgiveit. Ez érthető? "
  Az ork bólintott. Mindenki maga köré tábortűz bámult Thrall hatalmas szemekkel, és bólintott is.
  Thrall megenyhült egy kicsit. "Az ilyen viselkedés a régi Horda által vezetett sötét boszorkánymesterek, akik nem szeretik a mi
emberek. Ez az, amit hozott nekünk az internáló táborokat, a levertség hiánya okozza a démon
energiát amelyre építve táplált, így mohón. Én nem szeretné, lekötelezettje senkit saját magunkon. így
szinte megsemmisült minket. Mi ingyenes lesz, soha nem kérdés, hogy. De mi lesz a szabad, hogy kik is vagyunk valójában,
és kik is vagyunk valójában sokkal, de sokkal több, mint egyszerűen egy verseny a lények, akik létezik a vágás emberek.
A régi módon már nincs többé. Harcolunk, mint a büszke harcosokat most, nem válogatás nélkül gyilkosok. Nincs
Büszkék meggyilkolásával gyerekek. "
  Megfordult és elment. Döbbent csend követte. Hallotta a dübörgés a nevetés a sötétben, és megfordult
hogy Végzetpöröly. "Bemész a kemény utat," a nagy Warchief mondta. "Ez a vérükben ölni."
  "Nem hiszem, hogy" mondta Thrall. "Úgy gondolom, hogy mi volt sérült a nemes harcosokat gyilkosok.
Puppets, akinek húrokat húzta a démonok és a saját népünk, aki elárult minket. "
  "Ez. . . egy félelmetes dance, "jött Hellscream hangja, olyan puha és gyenge, hogy Thrall szinte nem
felismerni. "Ahhoz, hogy használni erre. Magukban az erőt adnak. . . ez olyan, mint a legédesebb méz, a juiciest hús. Ön
Szerencsés vagy, hogy soha nem ivott attól is, Thrall. És akkor, hogy nélküle, szinte. . .
elviselhetetlen. "Megborzongott.
  Thrall tette a kezét Hellscream vállát. "És mégis, szültél meg, bátor," mondta. "You
hogy a bátorságomat, mint semmi a tiéd. "
  Hellscream vörös szeme világított a sötétben, és a pokoli bíbor fény, Thrall látná
mosoly.
  Ez volt a kicsi, sötét reggeli órákban, amikor az új Horda által vezetett Végzetpöröly, Hellscream,
és Thrall körül az ötödik táborban.
  A outriders vissza. "Az őrök éberek," azt mondták Végzetpöröly. "Van duplája a szokásos
szám felkerül a falakon. Ők megvilágított sok tűz, hogy a gyenge szem ellát. "
  "És ez telihold" könnyű ", mondta Végzetpöröly, felpillantva a fénylő ezüst és kék-zöld gömbök.
"A White Lady és a kék gyermek nem a barátaink ma este."
  "Nem várhatunk még két hete," mondta Hellscream. "A Horda alig várja, az igazságos harcot, és meg kell
sztrájk, amíg még elég erős ahhoz, hogy ellenálljon a démon levertség. "
  Végzetpöröly bólintott, bár még mindig aggódni látszott. A felderítők, azt mondta: "Minden olyan jele, hogy
vár egy támadás? "Egy napon, Thrall tudta, hogy szerencsét is elfogyott. Ők már nagyon
Vigyázzon, hogy ne válassza táborok adott sorrendben, úgy, hogy az emberek nem lennének képesek kitalálni, ahol
úgy fog lecsapni a következő, és így nem is lehetne lesben. De Thrall tudta Blackmoore, és tudta, hogy
valahogy, valamilyen módon, a konfrontáció elkerülhetetlen volt.
  Míg ő élvezte a gondolat, hogy végre szembe Blackmoore valós harc, tudta, mit jelentene a
A csapatokat. Azok kedvéért, remélte, hogy ma este nem volt aznap este.
  A outriders a fejüket rázták. "Akkor hadd leereszkedni," mondta Végzetpöröly, és állandósult a csend, a zöld hulláma árasztotta le a hegyről
felé a tábort.
  Már majdnem odaért, amikor a kapu kivágódott, és több tucat felfegyverzett, szerelt emberek felszámolásra
out. Thrall látta, hogy a fekete sólyom a vörös és arany standard, és tudta, hogy a nap volt mind
rettegett és várt végre megérkezett.
  Hellscream a csatakiáltás áttört a levegő, szinte elnyomta a sikolyok az emberek és a dobogó
a lovak patái. Ahelyett, hogy csüggedt az ellenség erejét, a Horda tűnt
újjáélesztett, hajlandó felnőni a feladathoz.
  Thrall hátravetette a fejét, és üvöltött a saját harci kiáltás. A negyedév túl közel voltak a Thrall hívni
az ilyen nagyhatalmak, mint a villám, és a földrengések, de volt, tudta megkérdezni, hogy segítse őt.
Annak ellenére, hogy szinte ellenállhatatlan vágyat, hogy töltse fel a csetepatéba, és harcolni kézre, ő tartotta vissza. idő
elég, hogy egyszer ő minden tőle telhetőt megtett, hogy felboríthatja az egyensúlyt a orkok irányba.
  Becsukta a szemét, megvetette a lábát szilárdan a füvön, és kérte a Spirit of a vadonban. Látta az ő
lelki szemei előtt egy nagy fehér ló, a Lélek minden ló, és küldte el a jogalap.
  Az emberek használ a gyerekek, hogy megöljenek minket. Ők is veszélyben vannak. Ha a ló dobja a
lovasok, akkor ingyenes lesz elérni a biztonság. Lesz, amire kérik őket erre?
  A nagy ló considered.These gyermekek képzése a harcot. Ők nem félnek a kard és a
lándzsák.
  De nincs szükségük arra, hogy ma meghal. Mi csak próbálják kiszabadítani népünk. Ez egy igazságos
okozhat, és nem éri meg a halálukat.
  Ismét a nagy ló szellemében tekinthető Thrall szavait. Végül bólintott a férfi hatalmas fehér feje.
  Hirtelen, a csatatéren dobták nagyobb zűrzavart, minden ló vagy kerekes és vágtatott
off, szem riadt és dühös ember vele, vagy kezdett hátsó és Buck. Az emberi őrök harcolt
maradj szerelt, de lehetetlen volt.
  Most eljött az ideje, hogy könyörögnek a Spirit of Earth. Thrall elképzelt gyökerei az erdőben, hogy körül
A tábor kiterjesztése, növekvő, felrobbanó fel a soil.Trees akik védett minket. . . fogsz támogatás
nekem most?
  Igen, jött a válasz a fejében. Thrall kinyitotta a szemét, és feszült látni. Még az ő kiváló éjszaka
látás, nehéz volt felismerni, hogy mi történik, de ő is csak kivenni.
  Roots robbant a keményre döngölt föld, csak a táboron kívül falakon. Lelőtték fel a talajból, és
megragadta a férfi, aki már leszállt, csomagolópapír sápadt hossza mintegy az emberek olyan erősen, mint a
csapdahálóval rázárultak fogságban orkok. Hogy Thrall jóváhagyása, az orkok nem ölte meg a bukott őrök, mert
feküdt tehetetlenül. Ehelyett futott más célpontokra, befelé nyomja, és kereste a bebörtönzött rokon.
  Egy másik hullám ellenségek rontott ki, ez gyalog. A fák nem küldött gyökereik oda a második
idő; ők ehhez minden támogatást, hogy igen. Annak ellenére, hogy a frusztráció, Thrall megköszönte nekik, és törte a fejét
agy, hogy mi legyen a következő lépés. Elhatározta, hogy ő minden tőle telhetőt megtett, mint egy sámán. Ez volt az idő, hogy úgy viselkednek, mint egy harcos.
Megragadta a mamut pallos, ajándék Hellscream, Thrall felszámolásra le a dombról, hogy segítse a
testvérek.
  Lord Karramyn Langston soha nem volt jobban félnek az életében.
  Túl fiatalok ahhoz, hogy felszámolásra csatába az elmúlt közötti konfliktus az emberiség és az orkok, ő lógott
minden szót példaképe Lord Blackmoore hallatta. Blackmoore tette hangzik olyan egyszerű, mint a vadászat
játék a szelíd, erdőgazdálkodással, ami körülvette Durnholde, kivéve a sokkal izgalmasabb. Blackmoore
mondott semmit a sikoltozás és nyög, hogy bántalmazta a fülét, a bűz a vérben és a vizeletben
széklet és az orkok maguk bombázása ezer kép után a szem egy időben. No,
csata orkok már le, mint egy szívdobogtató pacsirta, amely lehetővé tette egy kész a fürdő és a bor
és a cég csodáló nők.
  Megvolt a meglepetés. Ők voltak készen a zöld szörnyek. Milyen volt
történt? Miért a lovakat, jól képzett állatok mindegyiket, elmenekültek, vagy bukdácsolt le a lovasok?
Milyen gonosz varázslatot a földet felszökik sápadt karját kötődik azokhoz szerencsétlenségére esnek? ahol
volt a borzalmas fehér farkas érkező, és honnan tudták, kinek a támadást?
  Langston nem kaptunk ilyen kérdésekre válaszolni. Ő volt állítólag a parancsot a készülék, de bármilyen
látszatát kontroll talán volt oldva, ha az említett rémisztő indák alakult ki a földből.
Most már csak a puszta pánik, a hang a kard pajzs vagy a húst, és a sír a haldokló.
  Ő maga sem tudja, ki harcolt. Túl sötét volt látni, és meglendítette a kardját vakon,
sírt és zokogott minden vad sztrájk. Néha Langston kardja kicsit húsba, de a legtöbb
alkalommal hallotta vágás csak a levegőt. Ő táplálta az energia a rémület, és egy távoli pontjára rá
csodálkozott, hogy képes lengés közben.
  A szilárd, erős ütés a pajzsán megszólalt a karját egészen a fogát. Valahogy tartott feloldotta
szerint a támadás az egy lényt, hogy mérhetetlenül magas és hihetetlenül erős. Egy röpke pillanatra,
Langston szeme találkozott a támadóját, és a szája tátva maradt a döbbenettől.
  "Thrall!" Kiáltotta.
  Az ork szeme elkerekedett a felismerés, majd összeszűkült dühében. Langston látta, hogy egy mamut zöld ököl emelkedés
up, és akkor nem ismert többé.
  Thrall nem törődik az életét Langston emberei. Ők állt közte és a felszabadulás a
bebörtönözték orkok. Azért jöttek, hogy nyíltan, őszinte harci és ha váratlanul meghal, akkor ez volt a sorsuk.
De Langston akart életben tartani.
  Emlékezett Blackmoore a kis árnyék. Langston nem sokat, csak nézték Blackmoore
egy hízelgő kifejezés és amikor Thrall undorral és megvetéssel. De Thrall tudta, hogy senki sem volt
közelebb az ellensége, mint ez a szánalmas, gyenge akaratú ember, és bár ő nem érdemelte meg, Thrall volt
fog róla, hogy Langston túlélte ezt a csatát.
  Ő vetette az eszméletlen kapitány válla fölött, és küzdötte hátát a gombbal hulláma
folytatta a harcot. Sietett vissza a menhelyre az erdő dobta Langston le lábánál egy
ősi tölgy, mintha nem több, mint egy zsák krumpli. Ő kötötte a férfi kezét a saját kardszíj.
Őrizd őt jól, amíg visszatérek, mondta az öreg tölgy. A válasz, a mamut gyökerei felemelte, és karba
maguk nem túl finoman mintegy Langston hajlamos formában. Thrall megfordult, és rohant vissza felé a csatát. Általában a liberations volt megvalósítható
elképesztő sebességgel, de most nem. A harcok még fennállt, amikor Thrall visszatért társait,
és úgy tűnt, hogy örökké. De a bebörtönzött orkok csinálnak minden tőlük telhetőt, hogy zavarják
a szabadság felé. Egy ponton, Thrall küzdötte már az emberek és kutatni kezdett a
tábort. Azt találtam néhány még kuporog a sarokban. Ők zsugorodott tőle az első, és a vérével
olyan meleg a csatát nehéz volt Thrall beszélni óvatosan velük. Ennek ellenére sikerült koax
minden csoport a következő vele, abba, hogy a kétségbeesett kötőjel a szabadságért már csoportok, fürtöket,
Harcolj harcosok.
  Végül, amikor már biztos volt benne, hogy minden lakos elmenekült, visszatért a vastag a csetepatéba magát.
Körülnézett. Volt Hellscream, harcol minden hatalom és a szenvedély egy démon magát.
De hol volt Végzetpöröly? Általában a karizmatikus Warchief azt kérte, hogy visszavonulása erre az időre, így
Az orkok lehetett átcsoportosítani, inkább az a sebesült, és a terv a következő támadást.
  Ez volt a véres csata, és túl sok a testvérek, fegyverek már feküdt holtan vagy haldokolva. Thrall,
az első tiszt, magára vállalta, hogy sírni, "Retreat! Visszavonulni! "
  Elveszve a vérszomj, sokan meg sem hallotta. Thrall versenyzett harcos harcos, elrémisszem támadások,
kiabált a szót az orkok sosem szerettem hallani, de azért volt szükség, még akkor is fontos, hogy azok továbbra is
létezését. "Visszavonulás! Visszavonulás! "
  A kiáltásait behatolt a pára a battlelust végre, és néhány végső ütést, az orkok megfordult, és
költözött céltudatosan ki a határain a tábort. Sok ember lovagok, lovagok volt
egyértelmű voltak, üldözőbe. Thrall kint várt, sírás, "Go, go!" Az orkok voltak nagyobbak, erősebbek, és
gyorsabb, mint az emberek, és amikor ez utóbbi a futásnak a dombra a szabadság, Thrall megpördült,
megvetette a lábát a bűzös iszap, hogy nehéz volt a föld és a vér keverik, és felszólította a
Spirit of Earth végre.
  A föld válaszolt. A föld alatt a tábort remegni kezdett, és a kis sokkok hullámzott
ki a központból. Mielőtt Thrall szeme, föld tört, és nagyot, a hatalmas kőfal körülveszi a
tábor megrázó és a csökkenő apró darabokra. Sikolyok bántalmazta Thrall fülét, nem harci kiáltások, vagy jelzőket,
de sír valódi terror. Megkeményítette maga ellen egy gyors rohanás a kár. Ezek a lovagok jöttek a
sorrendben Blackmoore. Több mint valószínű, hogy azt az utasítást kapta, hogy ölje meg annyi orkok lehetséges,
bebörtönözni mindent nem bánták, és elfog Thrall annak érdekében, hogy vissza neki, hogy az élet a rabszolgaságot. ők voltak
döntött, hogy kövessék azokat a megrendeléseket, és hogy ők fizetnek az életükkel.
  A föld csatos. A sikoltozás elnyomta a szörnyű robajjal az összeomló épületek és
megrázó kő. És akkor, majdnem olyan gyorsan, ahogy jött, a zajok megszűntek.
  Thrall felállt, és tekinthető a romok, a valaha internáló tábor népe számára. Néhány soft
nyögi jött alól törmeléket, de Thrall megkeményítette szívét. Saját ember megsebesült, volt
nyög. Ő inkább őket.
  Vett egy pillanatra lehunyta a szemét, és kínálnak háláját a Földre, majd megfordult, és sietett, ahol
népét gyülekeztek.
  Ez a pillanat mindig kaotikus, de úgy tűnt, hogy Thrall, hogy még kevésbé szervezett, mint máskor. még
miközben futott a hegyi terepet, Hellscream sietett, hogy találkozzon vele.
  "Ez Végzetpöröly," Hellscream érdes hangon. "Jobb lenne, siet." Thrall szíve ugrott egyet. Nem Végzetpöröly. Bizonyára nem tudta, hogy veszélyben. . . . Követte, ahol
Hellscream vezetett, tolta végig a sűrű csoportja jabbering orkok, ahol Orgrim Doomhammerrel
laikus feltámasztva oldalra a bázishoz képest egy fa.
  Thrall levegő után kapkodott, rémült. Legalább két lábbal a törött lándzsát terjedt Végzetpöröly széles hátára.
Ahogy Thrall meredt, fagyott egy pillanatra a látvány, Végzetpöröly két személyes kísérői küzdött
távolítsa el a kör alakú mellvértet. Most Thrall látta, dugta át a fekete gambesonodat, hogy
tompították a nehéz páncél, a kivörösödött, csillogó hegye a lándzsát. Ez volt megszúrták Végzetpöröly a
olyan erővel, hogy elment egyértelmű a testét, teljesen átszúrta a hátlapot vagy horpadás a
mellvértet belülről.
  Drek'Thar térdelt mellette Végzetpöröly, és megfordította a vak szemét akár Thrall. Megrázta
fejét, majd felállt és hátralépett.
  Blood tűnt, hogy ordít Thrall füle, és csak halványan, hogy hallotta a hatalmas harcos hívja fel a
nevet. Botladozva sokk, Thrall közeledett, és letérdelt mellé Végzetpöröly.
  "Az ütés volt gyáva csapást," Végzetpöröly érdes hangon. Vér szivárgott a szájából. "Lenyűgözött
hátulról. "
  "Uram," mondta Thrall, szerencsétlenül. Végzetpöröly intett neki, hogy elhallgattassa.
  "Szükségem van a segítségedre, Thrall. Két dolgot. Meg kell folytatni, amit elkezdtünk. Én vezettem a Horda egyszer.
Ez nem az én sorsom, hogy ezt újra. "Fintorgott, megborzongott, és folytatta. "Tiéd a címe
Hadúr Thrall, fia D-Durotan. Ön fogja viselni a páncél, és elvégzik a kalapácsot. "
  Végzetpöröly kinyúlt, hogy Thrall, és Thrall megragadta a véres, páncélos kéz az övé. "You
tudom, mit tegyek. Ezek a gondozási most. Nem tudtam. . . Várom a jobb örököse. apád
lenne annyira büszke. . . segítsen nekem. . . . "
  A kéz, amely megremegett, Thrall fordult, hogy segítse a két fiatalabb orkok eltávolítása, apránként, a
páncél, amely mindig is társult Orgrim Doomhammerrel. De a lándzsát, hogy még kiállt
Orgrim háta nem engedi meg az eltávolítását a többi páncél.
  "Ez a második dolog," morgott Végzetpöröly. Volt egy kis tömeg körül csoportosulnak bukott
hős, és még több jön minden pillanatban. "Ez szégyen elég, hogy meghalok egy gyáva sztrájk,"
mondta. "Nem hagylak életemet ez a darab az emberi árulása még a testemben." Egy kézzel ment
a pont a lándzsa. Az ujjak lobogott gyengén, és a kéz esett. "Megpróbáltam kihúzni magam, de
Én nem az erőssége. . . . Siess, Thrall. Ezt nekem. "
  Thrall úgy érezte, mintha a mellkasán voltak zúzott egy láthatatlan kéz. Bólintott. megacélozva magát
ellen, a fájdalom, hogy tudta, hogy kell okozni barátja és mentora, behunyta a páncélozott
ujjait a hegy, belenyomódnának Végzetpöröly húsába.
  Végzetpöröly felkiáltott, a harag, mint a fájdalom. "Pull!" Kiáltotta.
  Becsukta a szemét, Thrall húzta. A véráztatta tengely jelentkezett néhány centivel. A hang,
Végzetpöröly készült majdnem kitört Thrall szívét.
  "Újra!" A hatalmas harcos felkiáltott. Thrall mély lélegzetet vett, és kihúzta, hajlandó magát, hogy távolítsa el theentire tengelyt ebben az időben. Ez volt az olyan hirtelen, hogy ő hátratántorodott.
  Fekete-piros vér már ömlött szabadon a végzetes lyukat Végzetpöröly hasát. Mellette álló Thrall,
Hellscream suttogta: "Láttam, hogy megtörténjen. Ez volt, mielőtt okozott a lovakat a sivatagi gazdáik. ő
volt egymaga küzd közülük nyolc, minden lóháton. Ez volt a legbátrabb dolog, amit valaha láttam. "
  Thrall némán bólintott, majd letérdelt mellé Végzetpöröly oldalán. "Nagy Vezér" suttogta Thrall, hogy
csak Végzetpöröly hallotta, "Attól tartok. Nem vagyok méltó, hogy viseljen el páncélja és kormányoz a
fegyver. "
  "Senki nem lélegzik, aki méltóbb," mondta Végzetpöröly egy puha, nedves hangja. "Meg fog vezetni őket. . . hogy
győzelmet. . . és akkor vezeti őket. . . a béke. . . . "
  A csukott szemmel, és Végzetpöröly előrebukott rá Thrall. Thrall elkapta, és magához szorította a
hosszú pillanatig. Egy kezet érzett a vállán. Ez volt Drek'Thar, aki megcsúszott a keze alatt Thrall karját
és segített neki emelkedni.
  "Azt figyelik," Drek'Thar mondta, hogy Thrall szólva nagyon halkan. "Ezek nem csüggedjen. Ön
kell fektetni a páncélt egyszerre, és megmutatja nekik, hogy van egy új vezér. "
  "Uram," mondta az egyik ork volt, aki hallott Drek'Thar szavaival élve, "a páncélt. . . . "Lenyelte.
"A lemez, amelyet átszúrt - akkor ki kell cserélni."
  "Nem," mondta Thrall. "Nem fog. Mielőtt a következő csata lesz kalapács vissza alakját, de meg fogom tartani
a lemez. Tiszteletére Orgrim Doomhammerrel, aki életét adta, hogy kiszabadítsa népét. "
  Felállt, és hagyd, hogy helyezze a páncél, gyászoló magántulajdonban, de nyilvánosan bemutatja a dologhoz. a
gyűlt tömeg figyelte, halk és tisztelettudó. Drek'Thar tanácsát volt hang; ez volt a helyes
dolog. Lehajolt, felvette a hatalmas kalapács, és meglengette a feje fölött.
  "Orgrim Doomhammerrel nevezte velem Warchief," kiáltotta. "Ez egy címet én nem arra törekedtek, de én
Nincs más választásunk. Én már elemzi, és így engedelmeskedni fogok. Ki fog követni, hogy vezesse népünket
szabadság? "
  A kiáltás felkelt, nyers és tele bánat a múló vezérük. Mégis ez volt a hangja reményt
is, és mint Thrall állt, szem magasba a híres fegyver Végzetpöröly, tudta, a szíve, hogy
annak ellenére, hogy az esélyek, győzelem, valóban az övék.

 SEVENTEEN

Ez volt a nyers fájdalom és táplálja a harag, hogy Thrall vonultak fel, ahol Langston ellen harcolt
kérlelhetetlen fa gyökerei egy kétségbeesett kísérletet, hogy üljön fel.
  Ő húzódott vissza, amikor Thrall érkezett, rajta a legendás fekete lemez mail és fölé magasodó neki. övé
tágra nyílt a félelemtől.
  "Azt kell ölni," mondta Thrall, sötéten. A kép Végzetpöröly haldoklik a szeme előtt még mindig
Friss fejében. Langston megnyalta piros, telt ajkak. "Mercy, Lord Thrall," könyörgött.
  Thrall fél térdre ereszkedett, és belökte az arcát belül centi Langston. "És mikor mutatják
nekem kegyelmet? "üvöltötte. Langston összerezzent a hang. "Mikor avatkozik mondani," Blackmoore,
Talán amit megverték őt eléggé, "vagy" Blackmoore, ő a legjobban tudta "? Amikor volt egy ilyen szavakat
soha át az ajkaidat? "
  "Azt akartam, hogy," mondta Langston.
  "Most úgy gondolod, hogy ezeket a szavakat," mondta Thrall, ismét emelkedik az ő magassága és bámulta a
fogságban. "De nincs kétségem afelől, hogy soha nem igazán éreztem így. Nézzük eltekinthet hazugság. Az életed van
értékesek számomra - egyelőre. Ha elmondod, mit akarok tudni, én elengedem, és a másik
foglyok és hagyja, hogy visszatér a kutyát a mester. "Langston kételkedett. "A szavamat adom,"
Thrall hozzá.
  "Mire érdemes az a szó, egy ork?" Langston mondta a rali egy pillanatra.
  "Miért, érdemes a szánalmas életét, Langston. Bár én megadja neked, hogy nem sokat ér. Most, mondd
én. Honnan tudta, hogy melyik tábor mi lenne a támadó? Van egy kém van közöttünk? "
  Langston nézett ki, mint egy mogorva gyermeknek és nem volt hajlandó válaszolni. Thrall alakult egy gondolat, és a fa gyökerei
szigorította mintegy Langston testét. Levegő után kapkodott, és felnézett Thrall sokkot kapott.
  "Igen," mondta Thrall, "végül a fák hallgass az én parancsot. Mivel nem minden elemét. "Langston nem kellett
tudni az adok-kapok viszony egy sámán volt a szellemekkel. Hadd vállal Thrall volt
teljes ellenőrzést. "Válaszolt a kérdésemre."
  "Nem kém," morgott Langston. Ő volt, miután légzési nehézség miatt a gyökér a mellkasán. jobbágy
Megkért, hogy meglazult, és a fa eleget. "Blackmoore tett egy csoportja lovagok minden
megmaradt táborokban. "
  "Hogy nem számít, hol vagyunk ütött, mi lenne találkozni az embereit." Langston bólintott. "Alig egy jó
A források felhasználása, de úgy tűnik, hogy dolgozott ebben az időben. Mit tud még mondani nekem? Mi
Blackmoore csinál, hogy biztosítsák a fellendülés? Hány katona van még hátra? Vagy, hogy a root kúszik fel
a torkod? "
  A gyökér a kérdéses gyengéden megsimogatta Langston nyakát. Langston ellenállás összetört, mint egy pohár serleget
leesett a kőpadlón. Könnyek szöktek a szemébe, és zokogni kezdett. Thrall undorodott, de nem
Elég, hogy ő nem kiemelt figyelmet szenteljen a Langston szavait. A lovag fakadt ki számok, dátumok,
terveket, sőt az a tény, hogy Blackmoore iszik kezdett befolyásolja ítélőképességét.
  "Könyörög a férfinak vissza, Thrall," snuffled Langston, nézett fel Thrall piros karikás szemek.
"Te voltál a kulcs mindenhez."
  Azonnal éber, Thrall követelte, "Magyarázd." Mivel a határoló gyökerei elpártolt a testét, Langston
megjelent felbátorította, és még inkább kíváncsi, hogy elmondja, amit tudott.
  "A legfontosabb, hogy mindent," ismételte. "Amikor ő találta meg, ő tudta, hogy titeket. Először, mint egy
gladiátor, hanem sokkal több annál. "Megtörölte a nedves arcát, és megpróbált talpra annyi elvesztett
méltóságot, ahogy csak tudott. "Nem csoda, hogy miért ő tanította meg, hogyan kell olvasni? Kaptál térképek, megtanította,
Hawks és mezei nyúl és a stratégia? "Thrall bólintott, feszült és várakozással.
  "Azért, mert végül is szeretett, hogy vezetni egy hadsereget. A hadsereg orkok. "
  Anger elöntött Thrall. "Hazudsz. Miért Blackmoore akarja vezetni a riválisok? "
  "De - úgy - nem lenne riválisok," mondta Langston. "Te vezetne egy sereg ork ellen
Szövetséget. "
  Thrall tátongott. Nem akarta elhinni, amit hallott. Tudta Blackmoore egy kegyetlen,
conniving szemét, de ez. . . Ez volt az árulás egy megdöbbentő szinten, szemben a saját fajtája! bizonyára ez a
hazugság volt. De Langston úgy tűnt, hogy a szörnyű komolyan, és amint a sokk elmúlt, Thrall rájött,
hogy a Blackmoore akkor lenne egy nagy értelme.
  "Te voltál a legjobb mindkét világból," Langston tovább. "A hatalom és erő és a vérszomj egy
ork, kombinálva az intelligencia és a stratégiai tudás egy ember. Azt parancsolom az orkok
és akkor legyőzhetetlen. "
  "És Aedelas Blackmoore lenne altábornagy már nem, de. . . mi van? Király? abszolút
uralkodó? Ura? "
  Langston bólintott dühösen. "El sem tudja képzelni, mit is így volt, mióta megszökött. Nehéz volt a
mindannyiunk számára. "
  "Kemény?" Vicsorgott Thrall. "Én verték és rugdosták és tette azt gondolni, hogy én voltam a semminél is kevesebb! szembesültem
halála majdnem minden nap az arénában. Én és az emberek küzdöttek életünket is. Azért küzdünk
freedom.That, Langston, hogy nehéz. Ne szólj hozzám a fájdalom és nehézség, mert már ismert
Nagyon kevés sem. "
  Langston elhallgatott, és Thrall töprengett, mit is csak tanultam. Ez egy merész és merész stratégia,
de aztán megint, akármilyen sok hibát, Aedelas Blackmoore egy merész és vakmerő ember. Thrall volt
tanultam egy kicsit, itt-ott, a Blackmoore család szégyene. Aedelas mindig is szívesen
hogy törölje a folt a nevét, de talán a foltot mélyre hatolt. Talán elment egészen a csontig
- Vagy a szív.
  Miért, bár, ha Blackmoore célja volt végül is nyerni Thrall teljes lojalitást, nem lett volna
kezelt jobb? Memories lebegett a Thrall szem előtt, hogy nem emlékeztetett év: egy szórakoztató játék
Hawks és mezei nevetve Blackmoore; egy tányér édességet küldött le a konyhából után
különösen finom csata; szeretetteljes kézzel elhelyezett hatalmas vállát, amikor Thrall meghódították a
különösen kényes stratégiai problémája.
  Blackmoore mindig felkeltette sok érzés Thrall. A félelem, imádat, a gyűlölet, a megvetés. De a
először, Thrall rájött, hogy sok szempontból, Blackmoore megérdemelte kegyelmében. Abban az időben, Thrall nem volt
ismert, hogy miért volt, hogy néha Blackmoore nyitva volt és kedélyes hangon nyírni és művelt, és
néha brutális volt, és csúnya, a hangja kásás és természetellenesen hangos. Most, hogy megértette; a
üveg ütött karmai, mint határozottan a Blackmoore, mint egy sas süllyedt nyúl. Blackmoore volt
férfi között őrlődik magába egy régebbi árulás és a leküzdését, hogy egy zseniális stratéga és
harcos és hogy egy gyáva, ördögi zsarnok. Blackmoore valószínűleg már kezelt Thrall, valamint tudta
hogyan. A düh maradt Thrall. Úgy érezte, rettenetesen sajnálom Blackmoore de az érzés mit sem változott. Még mindig volt
vezérelt, hogy felszabadítsa a táborokat, és a támogatás az orkok ismét felfedezheti a hatalom örökségük.
Blackmoore útjában állt, akadály, hogy kellene szüntetni.
  Ő visszanézett Langston, aki megérezte a változás neki, és rámosolygott, ami úgy nézett
Több mint egy grimaszt.
  "Én megtartom szót," Thrall mondta. "Te és a férfiak megy ingyen. Ön elhagyja, most. Ha nincs fegyver,
nincs élelem, nincs tartók. Ön fogja követni, de nem fogja látni, aki követ téged; és ha beszélhetünk
csapda, ne kísérelje meg a fajta támadás, meg fogsz halni. Ez érthető? "
  Langston bólintott. Egy rántással a fejét, Thrall jelezte, hogy ő is elhagyja. Langston nem kellett
második sürgetésére. Ő feltápászkodott, és csavarozott. Thrall figyelte őt és a többi hatástalanított lovagok
menekülő a sötétben. Felnézett a fák és látta, hogy a bagoly azt érezte bámult vissza
rá lambent szemét. Az éjszakai madár huhogott halkan.
  Kövesd őket, barátom, ha úgy tetszik. Számoljon velem egyszerre, ha azt tervezik eljárást ellenünk.
  A susogását szárnyak, a bagoly ugrott az ágról, és követni kezdte a menekülő férfi. Thrall sóhajtott
mélyen. Most, hogy a írtunk-up energiát, hogy támogatta volna őt ezen keresztül a hosszú, véres éjszaka elhalványult,
rájött, hogy ő maga is szenvedett sérüléseket, és teljesen kimerült. De ezek a dolgok lehetne inkább
később. Volt egy sokkal fontosabb feladata elvégzésére.
  Beletelt az egész éjszaka, hogy összegyűjtse és előkészíti a testeket, és reggelre, fekete füst volt curling
vastagon be a kék eget. Thrall és Drek'Thar kérte a Spirit of Fire éget gyorsabban
volt, a szokásos szokás, így nem veszi majdnem olyan hosszú, hogy a szervek, hogy hamuvá, és azok,
hamu adott Spirit of Air hogy szétszórják, mert úgy látta jónak.
  A legnagyobb és legdíszesebb máglyán volt fenntartva a legnemesebb az összes közül. Beletelt Thrall,
Hellscream, és két másik, hogy szüntesse Orgrim Doomhammerrel hatalmas holttestét rá a máglyát. áhítattal,
Drek'Thar felkent Végzetpöröly a majdnem meztelen testét olajok, zúgolódás szavakat, hogy Thrall nem tudott
hallanak. Édes illatok emelkedett fel a szervezetben. Drek'Thar jelezte, hogy Thrall csatlakozzon hozzá, és együtt
jelentett a testet egy hozzáállás dac. Halott ujjai hajtani, és diszkréten kötve egy romos
kard. A Végzetpöröly lába rakták a holttestét bátor harcosok, akik meghaltak a csatában -
A kiélezett, hűséges fehér farkas, aki nem volt elég gyors, hogy kitér az emberek "fegyvereket. Egy laikus at
Végzetpöröly lába, két mindkét oldalon, és a mellkasán, egy olyan helyen, a becsület, az volt az őszülő,
bátor Wise-fül. Drek'Thar megveregette a régi barátja egyszer utoljára, akkor ő és Thrall hátralépett.
  Thrall várhatóan Drek'Thar mondani, amit szavakkal lehet célszerű, hanem Hellscream megbökte
Jobbágy. Bizonytalanul, Thrall foglalkozott a tömeg, akik összegyűltek, elcsendesedett, mintegy korábbi törzsfőnök
holttestet.
  "Nem voltam sokáig a cég a saját népem," Thrall kezdett. "Nem tudom, a hagyományok
a túlvilágon. De tudom én: Végzetpöröly halt meg bátran, mert lehet bármilyen ork meghalni. harcolt
csatában, megpróbálta felszabadítani bebörtönzött rokon. Bizonyára, akkor tekintsen minket a szívességet, mint mi tiszteljük őt most
halál, mint mindannyian tisztelte őt az életben. "Ránézett a halott ork arca. "Orgrim Doomhammerrel, akkor
volt az apám legjobb barátja. Nem tudtam remélem, hogy tud egy nemesebb lény. Speed, hogy bármilyen örömteli hely
és célja várja Önt. "
  Azzal, behunyta a szemét, és arra kérte a Spirit of Fire, hogy a hős. Azonnal, a tűz égett
gyorsabban és több hőt, mint Thrall valaha is átélt. A szervezet hamarosan fogy, és a shell, hogy már kapott helyet a tüzes szellem úgynevezett ebben a világban Orgrim Doomhammerrel hamarosan nem
tovább.
  De mit is állt, amit ő meghalt, soha nem szabad elfelejteni.
  Thrall hátrahajtotta a fejét, és bömbölt mély kiáltás. Egyenként többiek is csatlakoztak hozzá, sikoltozva a fájdalom
és a szenvedély. Ha valóban voltak az ősi szellemeket, még el voltak ragadtatva a térfogata
A siralom felvett Orgrim Doomhammerrel.
  Amint a szertartás történt, Thrall lerogyott mellé Drek'Thar és Hellscream. Hellscream is volt
sérüléseket szenvedtek, amit, mint Thrall, egyszerűen úgy döntött, hogy viselik sztoikus nyugalommal a terméket. Drek'Thar volt
Kifejezetten tilos a közelében lenni a harcok, bár ő szolgált hűségesen és jól hajlamos a
megsérült. Ha bármi történne Thrall, Drek'Thar volt az egyetlen sámán köztük, és túl
értékes erőforrás kockára. Még nem volt olyan öreg, hogy a rend nem bosszant vele, de.
  "Mi tábort mellett, én Warchief?" Mondta Hellscream tisztelettel. Thrall összerezzent a kifejezés. ő
még megszokni, hogy Végzetpöröly eltűnt, hogy most már felelős több száz
orkok.
  "Nincs több táborhelyek," mondta. "A hatályos elég nagy ahhoz, hogy a jelen pillanatban."
  Drek'Thar összeráncolta a homlokát. "Ők szenvednek," mondta.
  "Ők" Thrall beleegyezett, "de van egy tervem, hogy felszabadítsa mindet egyszerre. Megölni a szörnyet, meg kell
levágta a fejét, nem csak az ő kezét és lábát. Itt az ideje, hogy vágja le a fejét a internáló táborba rendszer. "
  A szeme csillogott a tűz fényében. "Mi lesz vihar Durnholde."
  Másnap reggel, amikor bejelentette a terv, hogy a csapatok, hatalmas éljenzés fogadta. ők voltak
készen áll, most, hogy kezeljék a székhelye a hatalom. Thrall és Drek'Thar volt az elemek áll készen arra, hogy segítse
őket. Az orkok csak élénkíteni a csata tegnap este; Néhány közülük esett, bár az egyik volt az
legnagyobb harcosa őket, és sok az ellenség már holtan feküdt körül felrobbantották maradványait
tábort. A hollók, akik köröztek hálásak voltak az ünnepen.
  Ők voltak többnapos március van, de bőségesen volt és szeszes magas volt. Mire a nap
teljes mértékben az égen, az ork Horda alatt új vezetőjük Thrall, mozgott folyamatosan és
céltudatosan felé Durnholde.
  "Természetesen azt mondtam neki semmit," mondta Langston, kortyolgatva Blackmoore borából. "Ő elfogták és megkínozták
engem, de én tartottam a számat, én mondom. Out of csodálat, hagyta, hogy én és az embereket. "
  Magántulajdonban, Blackmoore kételkedett ebben, de nem szólt semmit. "Szeretnék többet megtudni ezeket a bravúrokat ő végzi," tette
kérdezte.
  Boldog, hogy visszanyerje mentora jóváhagyása, Langston belekezdett egy mesés mese gyökerei szorongatta
test, villámlás feltűnő a parancsot, jól képzett lovak felhagy a gazdáik, és maga a föld
megrázó egy kő burkolat. Ha Blackmoore nem hallott hasonló történeteket a néhány ember, aki visszatért,
lett volna hajlamos azt gondolni, hogy Langston már üti az üveget még nehezebb, mint ő.
  "Én voltam a jó úton," Blackmoore tűnődött, vesz egy másik korty bort. "A elfog Thrall. látod
mi ő, mit tett az a szánalmas csomó leroskadások, csüggedt greenskins. "Ez volt fizikailag fájdalmas arra gondolni, hogy ő jött olyan közel, hogy manipulálja ezt a nyilvánvalóan erőteljes új
Horde. Kemény a nyomában, hogy jött egy mentális képet Taretha, és a leveleit a barátság, hogy ő
rabszolga. Mint mindig, a harag keveredett egy furcsa, éles fájdalmat nőtt benne a gondolat. Ő volt hadd legyen,
Soha tudtára, hogy ő talált a leveleket. Még csak nem is hagyja, hogy Langston tudni, hogy volt, és
Most mélységesen hálás az ő bölcsessége. Úgy vélte, hogy Langston hogy valószínűleg fecseg, mindent, amit
tudta, hogy Thrall, ami szükségessé tette a változás a tervben.
  "Attól tartok, mások valószínűleg nem olyan kitartó, mint te az arcát a kínzás orkok, barátom," mondta, igyekezve
és mivel elfordultak a gúnyt a hangjában. Szerencsére, Langston volt eddig a csészék, hogy ő
úgy tűnt, nem veszi észre. "Azt kell feltételeznünk, hogy az orkok jól ismerem, hogy tudjuk, és ennek megfelelően járnak el. mi
meg kell próbálni úgy gondolkodni, mint Thrall. Mi lenne a következő lépés? Mi a végső cél? "
  És hogy minden poklok vannak találok egy módja annak, hogy visszaszerezzék tőle?
  Bár ő vezette a hadsereg csaknem kétezer, és szinte biztos volt benne, hogy észrevette, Thrall
minden tőle telhetőt megtett, hogy elrejtse a felvonulás a Horda. Arra kérte a földet, hogy fedezze a nyomtatásra, akkor a levegő
maguknál illata távol állatok, akik hangzik a figyelmeztetés. Ez volt kicsit, de minden ízében segített.
  Ő készítette a tábort néhány mérföldre délre Durnholde, a vad és általában elkerülik erdős
területre. Együtt egy kis csoportja a cserkészek, elindult egy bizonyos erdős területen közvetlenül a
várat. Mindkét Hellscream és Drek'Thar megpróbálta lebeszélni róla, de ő ragaszkodott hozzá.
  "Van egy tervem," mondta, "az egyik, hogy lehet elérni a céljainkat anélkül, hogy indokolatlan vérontás mindkét oldalról."

 EIGHTEEN

Még a leghidegebb téli napokon is, kivéve, ha nem volt aktív hóvihar megakadályozza bárki induló
Durnholde, Taretha ment meglátogatni a villám-kidöntött fa. És minden egyes alkalommal, amikor belenézett a fa
fekete mélységben, semmit sem látott.
  Nagyon élvezte a visszatérés a melegebb időjárás, bár a hóolvadás telített föld szívta a lány csizma
és többször sikerült húzza egyszeri. Miután a vontatóhajó csizmája szabad és tedd egy második alkalommal
volt egy triviális árat fizetni a friss illatok az ébredező erdőben, a tengelyek napfény piercing az
sötétség az árnyékból, és elképesztő lángok a szín tarkított rétek és erdő talaját
egyaránt.
  Thrall harca volt a beszélgetés Durnholde. A beszélgetések csak fokozta
Blackmoore iszik. Melyik, volt idő, amikor nem egy rossz dolog. Nemegyszer ő megérkezett a
hálószobájába, és belépett halkan, hogy megtalálják a Master of Durnholde alszik a padlón, széken, vagy ágyban, egy üveg
valahol a közelben. A fenti éjszaka, Taretha Foxton sóhajtott fel megkönnyebbülten, becsukta az ajtót, és elaludt
egyedül a saját kis szobában.
  Néhány nappal ezelőtt, a fiatal Lord Langston visszatért, meséket, hogy hangzott túl abszurd, hogy
ijesztgetni a gyermek még mindig a gyerekszobában. És mégis. . . nem olvasta ősi lények az orkok valaha
rendelkezett? Powers harmóniában a természettel, régen? Tudta, hogy Thrall mélységesen intelligens,
és ez egyáltalán nem lepte meg, hogy felfedezzék, hogy tanult az ősi művészetek.
  Taretha közeledett az öreg fa most, és belenézett a mélyben egy casualness született ofrepetition.
  És elakadt a lélegzete. A keze repült száját, amikor a szíve kezdett verni oly hevesen félt volna
elájul. Van, fészkelt egy barna-fekete üreges volt a nyakláncát. Úgy tűnt, hogy a napfényt, ragyogás
mint egy ezüst Beacon neki. Remegő ujjakkal, ő érte nyúlt, megragadta, majd leejtette.
  "Ügyetlen!" Sziszegte, felvette fel újra, egy kissé nyugodtabb kezét.
  Ez lehet egy trükk. Thrall lehetett volna elfogták, és a nyakláncot vett tőle. Talán még a
elismerték, mint az övé. De ha Thrall elmondta valakinek a kompakt, aki tudja elhagyni
ez itt? Biztos volt benne egy dolog: senki nem tudta megtörni Thrall.
  Örömkönnyek szöktek a szemébe, és ömlött végig az arcán. Ő letörölte őket a hátán bal
Ugyanakkor az igazit még ringatta a félhold medál.
  Itt volt, ebben az erdőben, valószínűleg bujkál a dragonlike cliffside. Arra várt, hogy segítsen neki.
Talán megsérült. A keze legyen törés a nyakláncot, és ő betakarta hogy a testében ruha, gondosan
szem elől. Az lenne a legjobb, ha senki nem látta "hiányzó" nyaklánc.
  Boldogabb, mint ő volt, amióta utoljára látta az ork, és mégis tele van gond az ő biztonságára,
Taretha visszatért Durnholde.
  A nap úgy tűnt, hogy örökké. Hálás volt, hogy a vacsorára volt hal; többször, Ernie
ütött beteg a rosszul elkészített halat. A séf a Durnholde szolgált a Blackmoore a harc
Húsz évvel ezelőtt. Ő már bérelt a jutalom a szolgáltatást, és nem az ő főzés.
  Persze, ő nem evett az asztalnál a nagyteremben a Blackmoore. Ő nem álmodott
a cselédlány maga mellé előtt, aki nemes friends.Good elég ágy, nem elég jó, hogy összeházasodnak,
gondolta, felidézve a régi gyerekkori verse. Annál jobb ma este.
  "Úgy tűnik, egy kicsit szórakozott, kedves," Tammis mondta a lányának, ahogy ültek össze a kis
táblázatban a szállásukon. "Te. . . jól? "
  A kissé feszült hangjából és az ijedt meg neki anyja adta Taretha a kérdés
Szinte mosolygott. Féltek, hogy terhes volt. Hogy segítene vele megtévesztés
ma este.
  "Nagyon jól, Da," válaszolta a lány, összecsukható kezét az ő. "De ez a hal. . . az íze rendben veled? "
  Clannia megtapogatta a saját hal tejszínes mártással vele kétágú villát. "Az íze elég jól, a
hogy Randrel főztje. "
  Az az igazság, a hal meglehetősen finom. Mégis, Taretha még egyet harapott, szétrágni, lenyelni, és egy kis
arc. Ő készített egy kis show nyomja a lemezt tőle. Mint az apja hámozott narancs színű,
Taretha lehunyta a szemét, és nyöszörgött.
  "Sajnálom. . . . "A lány rohant ki a szobából, hogy saját negyedévben, zajokat, mintha éppen
rosszul lesz. Benyúlt a szobájába, ugyanazon az emeleten, mint a szülei, és tette hangos zajok felett
bili. Volt, hogy mosolygott volna; lenne mulatságos volt a tét nem olyan magas.
  Ott jött egy sürgős kopogtattak az ajtón. "Drágám, én vagyok", az úgynevezett Clannia. Kinyitotta az door.Taretha fel az üres kamrában pot szem elől. "Szegény. Sápadt, mint a tej. "
  Hogy legalább Taretha nem kellett színlelni. "Kérem. . . lehet Da pár szót a Mester? Én nem
hiszem. . . . "
  Clannia színes, élénk rózsaszín. Bár mindenki tudta, hogy Taretha lett Blackmoore szeretője,
senki nem beszélt róla. "Természetesen, kedvesem, természetesen. Szeretnél velünk marad ma este? "
  "Nem," mondta, gyorsan. "Nem, jól vagyok. Csak azt szeretném, hogy egyedül egy kicsit. "Felemelte a kezét
szája újra, és Clannia bólintott.
  "Ahogy tetszik, Tari kedves. Jó éjszakát. Hadd tudja, ha kell valami. "
  Az anyja becsukta maga mögött az ajtót, és Taretha megeresztett egy hosszú, mély lélegzetet. Most, hogy várjon, amíg
biztonságban volt elhagyni. Ő volt mellette a konyhában, az egyik utolsó helyen, hogy letelepedtünk az éjszakát.
Amikor minden elcsendesedett, ő merészkedett oda. Először is, ő ment a konyhába, forgalomba annyi élelmiszert, ahogy csak tudott
feküdt a kezét a zsákba. Korábban ma, ő szakadt fel néhány régi ruhák kötszerek, meg kell
Thrall szükség van rájuk.
  Blackmoore szokásait voltak annyira kiszámítható, mint a Nap emelkedő és beállítása. Ha ő kezdett el inni vacsora,
mint szokása volt, aki kész lenne szórakoztatni vele a hálószobájában, mire vacsora végeztével.
Később ő esne egy álom, szinte kábulatban, és nem volt nagyon kevés, ami veri őt
napkeltéig.
  Ő hallgatott volna a szerverek a nagy csarnokban, és megállapítottam, hogy ő, mint mindig, ivott. ő
nem látta ma este, és ez őt egy rossz hangulatban, de mostanra ő is elaludt.
  Óvatosan, Taretha kinyitotta az ajtót, hogy Blackmoore szállására. Hagyta magát, majd bezárta az ajtót,
halkan csak. Hangos horkolás találkozott a fülét. Megnyugtatott, ő haladt feléje kapuja
szabadságát.
  Blackmoore azzal dicsekedett erről a több hónappal ezelőtt, amikor ő volt a poharak. Már elfelejtette,
mondta neki róla, de Taretha emlékezett. Most, elment a kis íróasztal és nyitott egy kis
fiókban. Megnyomta finoman rá, és a hamis alján meglazult a kezében, felfedve egy kis dobozban.
  Taretha kivette a kulcsot, és visszatért a dobozt a fiókba, záró óvatosan. Aztán fordult
Az ágy felé.
  A jobb oldalon, a gobelin lógott a kőfal. Ábrázolt egy nemes lovag csinál csata ádáz
Black Dragon védelme egy nagy halom kincs. Taretha súrolta a szőnyeg félre, és megállapította, a szoba
Igazi kincs - egy titkos ajtót. Amilyen halkan csak tudta, betette a kulcsot, elfordította, és kinyitotta az
ajtót.
  Kő lépcső vezetett le, a sötétségbe. Hideg levegő megmosta az arcát, és egy illatot a nedves kő és a penész
bántalmazták az orrát. Nagyot nyelt, vele szemben félelmet. Nem merte gyertyát gyújtani.
Blackmoore mélyen aludt, de a kockázat sokkal túl nagy. Ha tudta, hogy mit csinál, ő volna neki,
korbácsolt nyers.
  Gondolj Thrall, ő thought.Think, amit Thrall szembesült. Bizonyára tudta legyőzni a félelmet a
sötétség neki. Becsukta maga mögött az ajtót, és hirtelen ott áll a sötétben, így abszolút tudott szinte
érezni. Pánik nőtt fel, mint egy csapdába esett madár, de leküzdötte. Nem volt esély rá, hogy
elveszítette itt; Az alagút vezetett egyetlen módja. Vett néhány mély, hogy megnyugodjon levegőt, aztán kezdett.
  Óvatosan, lement a lépcsőn, kiterjesztve a jobb lábát minden alkalommal keresni a következőt.
Végül, a lába megérintette földön. Innen az alagút lejt lefelé egy lágy íve. Felidézte
mi Blackmoore mesélt neki arról it.Got tartani az urak biztonságos, m'dear, azt mondta volna, áthajolt
ő így érezte is a borszagú breath.And ha van egy ostrom, nos, van úgy lehetünk
biztonságos, te és én
  Úgy tűnt, hogy örökké. Félelmeit küzdött agyában control.What ha összeomlik? Mi van, ha
ennyi év után, ez blokkolva? Mit tegyek, ha út itt a sötétben, és megtörni a lábam?
  Dühösen, Taretha elhallgattatta a hangokat a terror. A szeme folyton a sötétséghez, de nem
fény egyáltalán, csak feszült hiába.
  A lány megborzongott. Olyan hideg volt itt lent, a sötétben. . . .
  Azok után, amit úgy tűnt, egy örökkévalóság, a föld kezdett fokozatosan lejtőn felfelé újra. Taretha ellenállt a
sürgetik a futásnak. Ő lenne dühös magának, ha elvesztette az irányítást, és most megszólalt. ő
tolta előre folyamatosan, bár nem tudott segíteni, de megeleveníti a lépteit.
  Vajon képzelődik, vagy volt-e a villám ennek a szörnyű sötétség? Nem, ő nem képzelődik.
Előttük ez határozottan könnyebb. Közelebb húzódott, és lelassított. A lába ütött valamit, és ő
előrebukott, feltűnő a térdét, outthrust kezét. Voltak különböző szintű kő. . . Lépésben!
Ő kinyújtotta a kezét, fölfelé lépésről lassú lépés, amíg ő kutakodó ujjai fa.
  Egy ajtó. Elérte az ajtót. Egy másik szörnyű gondolat fogta el. Mi van, ha beboltozták a
kívül? Nem lenne értelme? Ha valaki tudna menekülni Durnholde ezen az úton, valaki más
ellenséges szándék lehet, hogy meg ugyanígy. Ez volt róla, be kell zárni, vagy csavarozással. . . .
  De nem volt. Benyúlt felfelé és tolta minden erejével. Ősi zsanérok felsikoltott, de a
ajtó kitárult, csökkenő lakás egy nagy bumm. Taretha ugrott. Nem volt egészen felemelte a fejét
a kis, négyszögletes nyílás, a fény mintha a szeme olyan fényes, mint nap, hogy ő felsóhajtott
megkönnyebbülés és megengedte magának azt hinni, hogy igaz.
  Az ismerős szaga a lovak, bőr, és a széna töltötte meg az orrát. Ő volt egy kis stabil. kilépett
teljesen ki az alagútból, suttogva halkan és megnyugtatóan a lovak felé fordult enyhe érdeklődés
rá. Voltak négyen; a csapáson lógott a falon. Rögtön tudta, hol kell lennie. közel
az úton, de meglehetősen messze Durnholde volt egy futár állomás, ahol a versenyzők, akiknek az üzleti nem lehet
késleltetett változott kimerült tartók újakat. A fény jött át fúrása a falak. Taretha
Gondosan becsukta az csapóajtót a padló, amelyen keresztül ő belépett, és elrejtette néhány szénát. ő
elment az istállóba ajtóhoz, és kinyitotta, szinte villog a teljes, kék-fehér fény, amelyet a két
holdja.
  Ahogy ő sejtette, ő volt a helység a kis falu, hogy bekerítették Durnholde lakta
azok, akik abból éltek le hajlamos igényeit a vár lakóinak. Taretha egy pillanatig tartott
rávenni csapágyak. Ott volt, a sziklafal ő volt, mint egy gyerek, elképzeltem, hogy így legyen, mint egy sárkány.
  Thrall várni fog ott neki a barlangban, éhes és talán megsérült. Megmentői győzelme
több mint sötét alagútban, Taretha felé futott vele. Amikor látta, hogy fut át a gerincet a kis dombon, karcsú alakja ezüst holdfényben, Thrall volt
szorongatott, hogy ne hagyja ki a kiáltás az öröm. Ő megelégedett rohanó előre.
  Taretha megmerevedett, aztán felemelte a szoknyáját, és futott feléje cserébe. Kezüket találkozott, és összekulcsolta, és mint
A motorháztető esett vissza parányi arcát látta az ajka széles mosolyra görbült.
  "Thrall!" Kiáltott fel. "Ez annyira jó, hogy látlak, kedves barátom!" Ő megszorította a két ujjai
saját kis kezével tudta tartani olyan szorosan, ahogy csak tudta, és szinte visszapattant az izgalomtól.
  "Taretha," morogta szeretettel. "Jól vagy?"
  A mosoly eltűnt, majd visszatért. "Elég jól. És te? Hallottuk a ti cselekedeteitek, természetesen! Ez
Soha nem kellemes, ha Lord Blackmoore van egy rossz hangulatban, de ez azt jelenti, hogy nyugodtan, én azért jöttem,
várom, hogy a haragját. Oh. . . . "A végső squeeze, elejtette Thrall keze nyúlt
A zsák ő már kezében. "Nem tudtam, hogy ha megsebesült, vagy éhes. Nem tudtam, hogy a
nagy, de hoztam, amit tudtam. Van néhány étel, és néhány szoknyák téptem fel kötszerek. ez
Jó látni, akkor nem kell - "
  "Tari" Thrall mondta gyengéden, "Nem azért jöttem egyedül."
  Ő intett a felderítők, akik már várta a barlangban, és felbukkantak. Arcuk csavaró
a scowls rosszallás és ellenségeskedés. Húztak maguk akár teljes magasságban, hajtogatott karjukat
szerte a hatalmas ládákat, és dühösen. Thrall figyelte a reakcióját óvatosan. Úgy tűnt, meglepődött,
egy rövid pillanatra, félelem suhant át az arcán. Nem hiszem, tudta hibáztatni; a két outriders
csinálnak minden tőlük telhetőt, hogy úgy tűnik fenyegető. Végül, bár mosolygott, és elindult hozzájuk.
  "Ha barátai Thrall, akkor barátok vagyunk is," mondta, kiterjesztve a kezét.
  Egyikük horkant fel megvetően, és beüti a kezét, nem elég keményen, hogy fájt neki, de ahhoz, hogy
dobja az enyhén mérlegen. "Hadúr, akkor túl sokat kér tőlünk!" Egyikük csattant. "Mi lesz a tartalék
A nőstények és a fiatal, amit a parancs, de nem fogjuk - "
  "Igen, igen!" Thrall válaszolt. "Ez az a nő, aki életét kockáztatta, hogy szabadítson meg attól az embertől, aki
tulajdonában lévő mind a ketten. Ő kockáztatja az életét ismét a segítségünkre siet most. Taretha lehet bízni. ő
különböző. "Ő megfordult, hogy ő kedvesen. "Ő különleges."
  A felderítők továbbra is vakító, de látszott kevésbé biztosak a prejudgment. Egymásra néztek,
Ezután minden egyes vette Taretha keze viszont.
  "Hálásak vagyunk azért, amit hoztál," mondta Thrall, váltson át az emberi beszédet. "Pihenj
biztos, hogy lehet enni, és a kötések tartják. Nincs kétségem afelől, hogy szükség lesz. "
  A mosoly eltűnt Tari arcát. "Azt kívánjuk, hogy megtámadják Durnholde," mondta.
  "Nem, ha el lehet kerülni, de tudod Blackmoore, mint én. Másnap, én hadsereg menetelés
Durnholde, kész megtámadni, ha szükséges. De először adok Blackmoore a lehetőséget, hogy beszéljen velünk.
Durnholde a tábor közepén ellenőrzéseket. Törni, akkor szünet minden táborokban. De ha ő hajlandó
tárgyalni, nem fogunk vérontásra. Mi csak, hogy népünk felszabadult, és mi fogja hagyni az embereket
egyedül. "szőke haj látszott ezüst a hold" fény. Megrázta a fejét szomorúan. "Ő soha nem fog beleegyezni," mondta.
"Ő túl büszke arra gondolni, mi lenne a legjobb azok számára is parancsol."
  "Akkor maradj itt velünk," mondta Thrall. "Az én népem lesznek megrendelések nem támadják meg a nők és gyermekek,
de a csata hevében, nem tudom garantálni a biztonságukat. Lesz veszélyben, ha visszatér. "
  "Ha én vagyok felfedezett hiányzó," Tari válaszolta, "majd, amely riasztja valaki, hogy valami történik. ők
lehet találni, és támadnak meg először. És a szüleim még mindig ott vannak. Blackmoore venné ki haragját
őket, biztos vagyok benne. Nem, Thrall. Az én helyem, és mindig is az volt, a Durnholde, még most is. "
  Thrall tekinthető meg boldogtalanul. Tudta, mivel nem tudott mit káosz csatát hozott. Milyen vér, és
halált, és a pánik. Látná őt biztonságban, ha tud, de ő maga személyesen.
  "Te bátor," mondta az egyik a felderítők szólva váratlanul. "Azt kockáztatja a személyes biztonsága
hogy nekünk a lehetőséget, hogy szabadon népünk. A Hadúr nem hazudott. Egyes emberek, úgy tűnik, nem
megérteni tiszteletére. "És az ork meghajolt.
  Taretha elégedettnek látszott. Megfordult ismét Thrall. "Tudom, hogy hangzik ostoba mondani, de légy óvatos. én
szeretném látni holnap este, hogy megünnepeljék a győzelmet. "A lány habozott, majd azt mondta:" Hallottam
pletykák az erődet, Thrall, ők igaz? "
  "Nem tudom, mit hallottál, de megtanultam a módját a sámánok. Azt is ellenőrzik a
elemeket, igen. "
  Az arca ragyogott. "Akkor Blackmoore semmiképpen nem áll ellen. Légy irgalmas a győzelmet,
Jobbágy. Tudod, nem vagyunk mind, mint ő. Itt. Azt akarom, hogy ezt. Voltam már ilyen sokáig nélküle, akkor
nem érzem jól értem, hogy többé. "
  Ő lehajtotta a fejét, és eltávolították az ezüst láncot és a félhold medál. Elejtette Thrall keze,
összehajtogatta az ujjait is. "Tartsd meg. Add, hogy a gyermek, ha van, és talán azt is látogatom őt
egy nap. "
  Ahogy ő tette oly sok hónappal ezelőtt, Taretha előrelépett, és megölelte Thrall, amennyire csak tudta.
Ezúttal nem lepődött meg a gesztust, de üdvözölte, és visszaadta. Hagyta, hogy a kezét simogatni
Arany, selymes, és kétségbeesetten remélte, hogy azok mind túléli a közelgő konfliktusra.
  Ő húzta vissza, megérintette az erős állkapcsú arcát, sarkon fordult, és biccentett a többiek, akkor
megfordult és céltudatosan elindult vissza, amerről jött. Nézte hagyjuk egy furcsa érzés
a szíve, fogta a nyakláncot tightly.Be biztonságos, Tari. Legyen biztonságban.
  Csak amikor ő volt távol a orkok, hogy Tari engedélyezett a könnyeket, hogy jöjjön. Annyira
félt, ezért rettenetesen félt. Annak ellenére, hogy bátor szavakat, ő nem akar meghalni többet, mint bárki más
tette. Remélte, Thrall lenne képes uralkodni az emberek, de tudta, hogy ő volt egyedi. Nem minden orkok
megosztotta toleráns nézetek felé az emberek. Ha csak Blackmoore rávehető lenne észhez! de, hogy
volt olyan valószínű, mint ő hirtelen csírázó szárnyait, és repül el mindezt.
  Bár ő is ember volt, azt kívánta, bárcsak egy ork győzelem - Thrall győzelmét. Ha életben maradt, tudta, hogy a
emberek fogják kezelni együttérzéssel. Ha elesik, nem lehetett biztos ebben. És ha Blackmoore
nyert - nos, mit Thrall tapasztalt, mint egy rabszolga lenne, mint semmi a gyötrelem Blackmoore
helyzetbe hoznák át most. Visszatért a kis stabil, kinyitotta a csapóajtót, és lelépett az alagútba. gondolatai
annyira tele Thrall és az elkövetkező konfliktus, amely ebben az időben a sötétség zavarta egyáltalán nem.
  Taretha még a gondolataiba mélyedt, amikor felment a lépcsőn, hogy Blackmoore szobájába, és enyhült a
ajtót nyitott.
  Hirtelen sötét lámpásokat, árnyékolás nélkül. Taretha levegő után kapkodott. Ül egy széken közvetlenül szemben a titkos
ajtó Blackmoore, a Langston és két durva kinézetű, fegyveres testőrök.
  Blackmoore jéghideg volt józan, és sötét szeme csillogott a gyertyafényben. Szakálla szétnyílt,
mosoly, ami hasonlított egy éhes ragadozó.
  "Nos találkoztam, én áruló," mondta, selymesen. "Már vár rád."

 NINETEEN

A nap virradt ködös és ködös. Thrall szaga eső a levegőben. Jobban örült volna egy napsütéses napon,
A jobb látni az ellenséget, de az eső tudná tartani az harcosok hűvösebb. És különben is, Thrall tudta irányítani
az eső, ha ez jött le, hogy az. Most, ő hagyja, hogy az időjárás nem, milyen lenne.
  Ő, Hellscream, és egy kis csoport Frostwolves haladna. A hadsereg követni fogja mögött. ő
szeretett volna hasznosítani által biztosított fedezetet a fák, de egy sereg közel kétezer
lenne szükség az út. Ha Blackmoore tartani cserkészek írt, akkor ő lehet riasztani. Thrall nem
emlékszem ilyen cserkészek ő idejében Durnholde, de a dolgok nagyon más most.
  Az ő kis előleget party, páncélos és fegyveres, biztosan haladt az úton felé Durnholde. jobbágy
nevű kis énekesmadár, és arra kérte, hogy nézzen körül érte. Ez jött vissza néhány perc alatt, és az agyában
Thrall hallottam, láttak téged. Ezek versenyzés vissza a keep. Mások költöznek kört
mögötte.
  Thrall összeráncolta a homlokát. Ezt nagyon jól szervezett, a Blackmoore. Ennek ellenére tudta, hogy a hadsereg
túlerőben voltak a férfiak Durnholde közel 4-1.
  A madár, ült az egyik hatalmas mutatóujját, waited.Fly vissza a hadsereg és megtalálni a régi,
vak sámán. Mondd el neki, hogy mit mondott nekem.
  Az énekesmadár, a teste a aranysárga és fekete, és a központi fényes, kék, hajlik a kék fej és repült
hogy végre Thrall kérésére. Drek'Thar volt egy képzett harcos, valamint a sámán. Ő tudni fogja, mit
köze a madár figyelmeztetést.
  Megnyomta a, lábak folyamatosan halad előre. Az út ívelt, majd Durnholde minden büszke,
köves dicsőség bukkant fel előttük. Thrall érezte a változást a csoportban.
  "Emeld fel a zászlóval," mondta. "Megtartjuk az illemet, és megakadályozzák,
tüzet nyitottak túl hamar. Korábban már megrohamozták a táborhelyek könnyedén, "aki elismerte. "most
szembe kell néznünk valamit nehezebb. Durnholde egy erőd, és nem veszik könnyedén. De jegyezze meg,
Ha a tárgyalások nem, majd esik Durnholde lesz. "
  Azt reméltem, hogy nem jön, de azt várta a legrosszabb. Nem valószínű, hogy Blackmoore wouldbe ésszerű.
  Még ő és társai előrelépett, Thrall látta mozgás a falaival,
járdák. Közelebbről, látta, hogy a szája ágyúk megnyitása felé. Íjászok vették a
pozíciókat, és több tucat lovagok jöttek cantering körül oldalán az erődítményt sorakoznak
előtte. Vitték lándzsa és lándzsák, és megállt a lovakat. Vártak.
  Még Thrall jött. Nem volt több mozgás tetején a falak felett közvetlenül a hatalmas faajtó, és
szíve felgyorsult egy kicsit. Ez volt Aedelas Blackmoore. Thrall megállt. Közel voltak ahhoz, hogy kiabáljon. ő
megközelítené nincs tovább.
  "Lám, lám," jött egy elkent hangon, hogy Thrall emlékezett túl jól. "Ha nem én Lil 'pet ork, minden
nőtt fel. "
  Thrall nem emelkedik a csalit. "Üdvözlet, altábornagy," mondta. "Mert én most nem mint egy állat, de a
vezetője a hadsereg. A hadsereg, amely legyőzte a férfiak mélyen a múltban. De nem teszek lépés
ellenük ezen a napon, hacsak nem kényszerítik a kezem. "
  Langston mellé állt ura a sétányon. Nem tudta elhinni. Blackmoore volt rip-ordító
részeg. Langston, aki segített Tammis viszi ura az ágyba többször törődött, hogy valljam, volt
Soha nem látott Blackmoore annyira részeg, és még mindig képes megállni. Milyen járt a fejében?
  Blackmoore volt a lány követte, természetesen. A scout, mestere lopakodás és éles szem, volt
unbarred az ajtót a futár stabil, így ő lenne képes kilábalni az alagút. ő volt
nézte üdvözölje Thrall és néhány más orkok. Látta őt nekik egy zsák élelmiszer, láttam
magáévá a szörny, a Fény, majd visszatér keresztül nem minősülő titkos alagút. Blackmoore volt
színlelt ő részegség utolsó este, és már teljesen józan, amikor a megdöbbent lány sétált vissza
az ő hálószobájába, hogy fogad Blackmoore, Langston, és a többiek.
  Taretha nem akart beszélni, de ha egyszer megtudta, hogy ő már kémkedett, ő is nagy
sietett biztosítani Blackmoore, hogy Thrall azért jött, hogy beszéljen a béke. Eszméje talán megsértette
Blackmoore mélyen. Ő elutasította Langston és a többi őr, és sok lépést az ajtaja előtt
Langston még mindig hallotta Blackmoore átokkal és még a hangja egy kéz feltűnő húst.
  Nem látta Blackmoore újra, amíg ez a pillanat, de Tammis jelentette neki. Blackmoore
küldött ki a leggyorsabb versenyző, hogy erősítést, de ezek még legalább négy óra van. a
logikus dolog lenne, hogy folyamatosan az ork, aki végül is felvetette a zászlóval, beszél, amíg a segítség
megérkezett. Sőt, az etikett azt követelte, hogy Blackmoore küldjön egy kis párt a saját beszélgetni a
orkok. Bizonyára Blackmoore adna a megrendelés bármelyik pillanatban. Igen, ez volt a logikus dolog. Ha a
gróf igaza volt, és Langston azt hitte, az ork hadsereg száma már meghaladta a kétezret.
  Voltak 540 férfi Durnholde, akik kevesebb, mint négyszáz képezték
harcosok, akik látták harcban.
  Ahogy nézte szorongva, Langston mozgást látott a horizonton. Ők voltak túl messze neki, hogy
felismerni az egyéneket, hanem tisztán látta a hatalmas zöld tengeri mozogni kezd lassan emelkedik, és hallotta a
folyamatos, nyugtalanító dobok.
  Thrall serege.
  Bár a reggeli hűvös volt, Langston úgy érezte, verejték kitörni a hóna alatt. "Tha szép, Thrall," Blackmoore mondott. Ahogy Thrall figyelte, megcsömörlött, az egykori háborús hős megingott
és azon kapta magát a falon. "Mit gondolsz?"
  Ismét Kár hadakozott a gyűlölet a szívében. "Mi nem kívánnak harcolni az emberek többé, hacsak
Ön arra kényszerít minket, hogy megvédjük magunkat. De Ön rendelkezik több száz ork foglyok, Blackmoore, a
aljas encampments. Ők is felszabadul, így vagy úgy. Meg tudjuk csinálni minden további nélkül felesleges
vérontást. Készségesen bocsássa szabadon az összes orkok fogoly a táborokban, és vissza fogunk térni a vadonban
és hagyja az emberek egyedül. "
  Blackmoore hátravetette a fejét, és nevetett. "Ó," zihálta, letörölte könnyeit, a vígasság a szeméből,
"Ó, te vagy jobb, mint a király udvari bolond, Thrall.Slave. Esküszöm, ez több szórakoztató nézni most
mint akkor volt, amikor harcolt a gladiátor ring. Hallgassa meg Ön! Segítségével teljes mondatokat, a Fény!
Szerintem érted kegyelem, ugye? "
  Langston úgy érezte, egy vontatóhajó markába. Felpattant, és megfordult, hogy íme őrmester. "Nekem nincs nagy szerelem az Ön számára,
Langston, "az ember morgott, szeme éles," de legalább te józan. Van, hogy állítsa Blackmoore
up! Vigyék le onnan! Láttad, mit az orkok tehetünk. "
  "Nem tudjuk esetleg lemondani!" Lihegte Langston, bár a szíve mélyén szeretett volna.
  "Nem," mondta őrmester, "de meg kell legalább küldjön a férfiak, hogy beszéljen velük, vásároljon egy kis időt a szövetségeseink
ide. Hedid küldjön erősítést, nem igaz? "
  "Hát persze," Langston sziszegte. Beszélgetésük volt kihallgatta és Blackmoore fordult
véreres szemek feléjük. Volt egy kis zsák a lába elé, és majdnem megbotlott rajta.
  "Ah, őrmester!" Mennydörögte, dülöngélõ fölött feléje. "Thrall! Íme egy régi barát! "
  Thrall sóhajtott. Langston úgy látta, a legtöbb pedig olyan mindet. "Sajnálom, hogy Ön
Még itt, őrmester. "
  "Ahogy én is," Langston hallottam az őrmestert, motyog. Hangosabb, őrmester azt mondta: "Te voltál túl hosszú re,
Rabszolga. "
  "Meggyőzni Blackmoore, hogy kiadja az orkok, és esküszöm a megtiszteltetés, hogy tanított nekem, és rendelkeznek,
Nincs ezek között a falak kell, hogy bajba. "
  "Uram," mondta Langston idegesen, "Emlékszel, milyen hatáskörökkel láttam megjelenik az utolsó küzdelem. jobbágy
volt nekem, és ő hadd menjen. Ő tartotta a szavát. Tudom, hogy csak egy ork, de - "
  "Y'hear, hogy Thrall?" Üvöltötte Blackmoore. "Csak egy ork! Még az idióta Langston mondja!
Milyen kin 'emberi átadja magát egy ork? "Ő rohant előre, és áthajolt a fal.
  "Miért tetted, Thrall?" Kiáltotta megtörten. "Mindent neked adtam! Te és én, mi lenne vezettek azoknak
greenskins a tiéd ellen th 'Alliance és az eset valamennyi étel és a bor és arany tudtunk szeretnénk! "
  Langston bámult, elszörnyedt. Blackmoore most sikoltozik árulását minden hallótávolságon belül. legalább
ő nem játszik Langston. . . még. Langston kívánta, bárcsak lenne mersze, hogy csak dugjon Blackmoore fölött
A fal és átadja a várat, hogy Thrall most. Thrall nem vesztegette a lehetőséget. "Hallod, hogy a férfiak a Durnholde!" Üvöltötte. "Az Úr és
Mester elárulja mind! Ellene támad, vigyétek enged minket, és a végén a nap
akkor még az életét és a várat! "
  De nem volt hirtelen keverés közben a lázadás, és Thrall állítólag nem tudta őket hibáztatni. "Kérem,
még egyszer, Blackmoore. Tárgyalni, vagy meghalni. "
  Blackmoore felállt, hogy ő teljes magasságában. Thrall most láttam, hogy ő tartott valamit a jobb kezében. Ez volt a
zsák.
  "Itt van a válaszom, Thrall!"
  Benyúlt a zsákot, és előhúzott valamit. Thrall nem látta, mi volt, de látta őrmester
és Langston visszahatás. Akkor az objektum jött felé száguldó őt és megütötte a földön, gördülő, hogy megálljon a
Thrall lába.
  Taretha kék szempár vakon fel rá a lány levágott fejét.
  "Ez az, amit csinálni árulók!" Üvöltött Blackmoore, táncol vadul a sétányon. "Ez az, amit
mi köze akiket szeretünk, aki elárulja számunkra. . . akik mindent, és hogy semmi sem. . . akik szimpatizálnak
dupla-damnedorcs! "
  Thrall nem hallotta. Thunder gurult a fülében. A térde ment gyenge és ő a földre esett.
Gorge nőtt a torkában és a látása úszott.
  Nem is lehetne. Nem Tari. Bizonyára nem is Blackmoore tehetett ilyen gyalázatos dolog, hogy egy ártatlan.
  De áldott eszméletvesztés nem jön. Maradt makacsul ébren bámult hosszú szőke
haj, kék szem, és egy véres levágott nyakát. Ezután a borzalmas kép elmosódott. Nedvesség öntötte le a
arc. A mellkasa hullámzott gyötrődés, Thrall emlékeztetett Tari szavai neki is olyan régen: Ezek az úgynevezett
könnyek. Jönnek, amikor annyira szomorú, így a lélek beteg, olyan ez, mintha a szívünk annyira tele fájdalommal van
Nincs más hely, mert menni.
  De volt egy hely a fájdalom menni. Tettekre, a bosszú. Red elöntött Thrall víziója most, és
hátravetette a fejét, és üvöltött a dühtől, mint még soha azelőtt nem tapasztalt. a kiáltás
égette a torkát a nyers düh.
  Az ég főtt. Több tucat villámcsapás szét a felhők, kápráztatták a szemet egy pillanatra. a dühös
peals összeomlik a mennydörgés, hogy utána szinte megsüketült az emberek a várat. Sokan közülük csökkent
a fegyvereiket, és térdre estek, makogott terror az égi kijelzőn a düh, hogy annyira tisztán visszhangzott
A heves fájdalom az ork vezér.
  Blackmoore nevetett, nyilván tévedésből Thrall haragját a tehetetlen bánat. Amikor az utolsó peals mennydörgés
halt meg, azt kiáltotta: "Azt mondta, hogy nem kell törni! Nos, én törte meg, Thrall.I törte meg! "
  Thrall kiáltása elhalt, és bámulta Blackmoore. Még át ezt a távolságot, látta a vért
kifolyjon Blackmoore arcán, ő ellensége most végre kezdtem megérteni, mit is felébresztette a
a brutális gyilkosság.
  Thrall jött abban a reményben, hogy vessen véget a békésen. Blackmoore tettei tönkretette ezt a lehetőséget teljesen.
Blackmoore nem érhette meg egy másik napfelkeltét, és az ő keep lenne összetörik, mint a törékeny üveg előtt theorcish támadást.
  "Thrall. . . . "Ez volt Hellscream felteszi azt a Thrall lelkiállapota. Thrall, a mellkasa még nyers a bánat
és könnyek még mindig patakzottak széles zöld arca, karóba rá a tekintetét. Keveredett együttérzés és
jóváhagyása mutatott Hellscream arckifejezése.
  Lassan, kiaknázva a bombaerős önkontroll, Thrall emelte a nagy Warhammer. Elkezdte bélyegezni a
láb, az egyik jobbra a másik után, egy erős, egyenletes ritmusban. A többiek is csatlakoztak hozzá egyszerre, és nagyon
Halványan, a föld.
  Langston bámult, megbetegedtek, és felháborodva, a lány fejét a földre harminc méter alatt. ő volt
ismert Blackmoore volt egy csík a kegyetlenség, de soha nem gondoltuk volna. . . .
  "Mit tettél!" A szavak felrobbant őrmester, aki megragadta Blackmoore és megpördült vele
szembefordult vele.
  Blackmoore kezdett hisztérikus nevetésben.
  Őrmester kihűlt benne, amikor meghallotta a sikolyokat, majd érezte, hogy a kis reszket a kő. "Uram,
ő teszi földrengető. . . meg kell lőni! "
  "Kétezer orkok minden trappolt a lábuk," természetesen a Föld fogja rázni! "Vicsorgott Blackmoore. ő
kanyarodott vissza a fal felé, láthatóan elszántan szóban gyötri az ork még tovább.
  Eltűntek, Langston gondolta. Már túl késő volt lemondani most. Thrall akartam használni a démoni
mágia, és megsemmisíti a várat, és benne mindenki, mint megtorlás a lány. A szája dolgozott, de
semmi nem jött ki. Érezte őrmester bámult rá.
  "A fenébe a sok nemes származású, szívtelen gazemberek," őrmester sziszegte, majd üvöltötte, "Tűz!"
  Thrall nem is rángatózik, amikor az ágyúk elment. Háta mögött hallotta sikolyok gyötrelem, de ő
érintetlen volt. Felhívta a Spirit of Earth, ömlött ki a fájdalmát, és a Föld válaszolt. Egy tiszta,
pontos, közvetlen vonal, a föld hullámzott és felcsatolható. Ez egyenesen a Thrall lába a mamut
ajtót, mint a üregi néhány óriás underground lény. Az ajtó megremegett. A környező kő
megremegett, és néhány apró kövek esett, de ezt mélyebben épül, mint a csapott össze-falak, a
táborokat, és tartott.
  Blackmoore felsikoltott. Az ő világa volt egy nagyon éles, és az első alkalommal azóta, hogy ütött
magát elég részeg rendelni Taretha Foxton kivégzése volt tisztán gondolkodni.
  Langston nem túlzott. Thrall hatalmak hatalmas és ő taktikája, hogy megtörje az ork elbukott.
Sőt, ez már felébresztette őt, hogy még nagyobb dühvel, és mint Blackmoore figyelte, pánikba esett és beteg,
Több száz. . . Nem, ezer. . . A hatalmas, zöld formák folyt le az útról egy folyó a halál.
  Ő volt kijutni. Thrall meg fogja ölni őt. Csak tudta. Valahogy Thrall fog találni
és öljük meg, mit tett a Taretha. . . .
  Tari, Tari, szerettelek, miért tetted ezt velem?
  Valaki kiabált. Langston-t csaholt az egyik fülét, a csinos arca lila és szeme kidülledt withfear, és őrmester hangja volt a másik, sikoltozva értelmetlen zajokat. Ő nézte őket tehetetlenül.
Őrmester kiköpött néhány szót, aztán a férfi. Ők továbbra is betölteni és a tűz az ágyúk,
alatt és Blackmoore a lovagok felszámolásra a soraiban orkok. Hallotta harci kiáltások és
összecsapása az acél. A fekete páncélja emberét mart a csúnya zöld bőr az orkok, és itt-ott
villant, fehér szőr, mint. . . A könnyű, már Thrall igazán sikerült felhívni a fehér farkasok a sereg?
  "Túl sok" suttogta. "Túl sok. Így sokan. . . . "
  Ismét nagyon várfallal megrázta. A félelem, mint Blackmoore sosem ismerte megborzongott
rajta keresztül, és ő térdre esett. Ez volt ebben a helyzetben, mászik, mint egy kutya, hogy ő tette az utat
le a lépcsőn, és az udvarra.
  A lovagok voltak minden külső harcok, és Blackmoore feltételezett, haldoklik. Belül, a férfiak, akik maradtak
voltak sikoltozva és összegyűjtése, amit csak lehetett, hogy megvédjék magukat - kasza, vasvilla, még a
fából képzési fegyver, amellyel egy sokkal fiatalabb Thrall már kiforrt a harci képességek. Sajátos, de
ismerős szag töltötte Blackmoore orrát. A félelem, ennyi volt. A férfi bűzlött a bűz harcokban múltban volt
megszagolta a halottak hevertek. Elfelejtette volna, hogyan is felkavarodott a gyomra.
  Nem kellett volna így lennie. Az orkok a másik oldalon a most remegő kapui
állítólag seregét. A vezetőjük, ott sikoltozik Blackmoore neve újra és újra,
kellett volna, hogy az ő engedelmes, szófogadó szolga. Tari kellett volna, hogy itt. . . hol volt ő,
egyébként. . . Aztán eszébe jutott, eszébe jutott, saját ajkai alkotó mintegy sorrendjében volt
venni az életét, és beteg volt, láttára emberei, beteg testben, beteg lélek.
  "Ő elvesztette az irányítást!" Üvöltötte Langston centire őrmester fülébe, kiabálva, hogy meghallgassák az
hangzik az ágyú, kard hatással pajzs, és sír a fájdalomtól. Ismét a falak megborzongott.
  "Ő elvesztette az irányítást régen volt!" Őrmester kiáltott vissza. "Te vagy a parancsot, Lord Langston! Mi lenne
van ránk? "
  "Adjátok!" Langston felsikoltott, habozás nélkül. Őrmester, a szemét a csatát harminc méterrel alatta,
megrázta a fejét.
  "Túl késő! Blackmoore kész mindannyiunkat. Van, hogy harcolni most, amíg Thrall úgy dönt,
beszélni akar békét újra. . . ha valaha is működik. Mit szeretnél velünk csinálni? "Őrmester követelte újra.
  "Én. . . I. . . "Bármi emlékeztető logikus gondolkodás már elmenekült Langston agya. Ezt a dolgot nevezett csatát,
ő nem tett rá - már kétszer ő összeomlott az arca is. Tudta magát gyáva,
és megvetette magát, de az tény maradt.
  "Szeretnéd, hogy a parancs a védelemhez való Durnholde, uram?" Kérdezte őrmester.
  Langston fordult nedves, hálás tekintetét az idősebb férfi, és bólintott.
  "Rendben, akkor," mondta őrmester, aki megfordult, hogy szembenézzen a férfi az udvaron, és elkezdte sikoltozik megrendeléseket.
  Abban a pillanatban, az ajtó összetört, és a hullám orkok csapódott az udvar egyik
erőteljesen épített várak a földön.

 TWENTY

Az ég látszott, hogy nyitott és egy darab eső ömlött, vakolás Blackmoore fekete haját, hogy ő
koponya, és hogy neki csúszik a hirtelen slick sár az udvarra. Ő elesett, és mivel a szél
kiütötte őt. Kényszerítette magát, hogy zavarják a lábát, és továbbra is. Már csak egy kiút
Ebben a véres, zajos pokol.
  Megérkezett a negyedévben és a Dove számára az asztalán. Remegő ujjakkal, kereste a kulcsot. ő
leesett kétszer korábban tudta, hogy megbotlik a gobelin ágya mellett, tépje a szövés le,
és helyezze be a kulcsot a zárba.
  Blackmoore zuhant előre, megfeledkezve a lépéseket, és zúdultak rájuk. Annyira részeg
hogy a teste elernyedt, mint egy rongybaba évekre azonban, és szenvedett csak néhány horzsolás. A fény ragyogott az
ajtó kabinjába elérte alig néhány méterre, és ott elöl ásított teljes sötétségben. Azt kellett volna
hozott egy lámpa, de már túl késő volt. Túl késő oly sok mindent.
  Futni kezdett, amilyen gyorsan csak a lába bírta. Az ajtó a másik oldalon még mindig kinyitotta.
Tudott menekülni, menekülni lehetett az erdőbe, és térjen vissza később, amikor a gyilkos véget ért, és kitalál. . . ő
Nem tudom. Valami.
  A föld megremegett újra, és Blackmoore ütötték a lábáról. Úgy érezte, apró kő és föld
porba vele, és amikor a földrengés megszűnt, ő enyhült magát, és előrelépett, karját. por
repült vastagon, és köhögött hevesen.
  Néhány méterrel előttünk, ujjai ütközött egy nagy rakás kő. Az alagút beomlott előtte.
Néhány vad pillanat, Blackmoore megpróbálta kikaparni a kiutat. Aztán zokogva rogyott a földre.
Mi lesz most? Mi lesz a Aedelas Blackmoore most?
  Ismét a föld megrendült, és Blackmoore talpra ugrott, és kezdett verni vissza, ahogy volt
jönni. Bűntudat és félelem erős volt, de ez az ösztön a túlélésre az volt erősebb. A szörnyű zaj bérelni a levegő,
és Blackmoore valósul ráz a horror, hogy az alagút ismét összeomlott mögötte. terror
kölcsönadott neki gyorsítani, és ő rohant felé a szállására, a tető az alagút hiányzik neki egy lábbal, vagy
Két, mintha követte az útját egy egyszerű lépéssel mögötte.
  Megbotlott a lépcsőn, és előrevetette magát, mint ahogy a többi alagút lejött egy
Hatalmas baleset. Blackmoore szorította a gyékény a padlóra, mintha tudnak ajánlani néhány szilárdságát ebben a
Hirtelen őrült világban. A szörnyű rázta a földön úgy tűnt, hogy megy tovább és tovább.
  Végül, hogy véget ért. Nem mozdult, csak feküdt, arccal a kövön, zihálva.
  A kardot a semmiből jött, hogy csörömpölve megállt hüvelyk orrából. Sikoltozott, Blackmoore elsüllyesztett
vissza. Felnézett, hogy Thrall állt előtte, egy karddal a saját kezével.
  Fény megőrzése őt, de Blackmoore elfelejtette, csak howbig Thrall volt. Öltözött fekete lemez páncélt,
hadonászó egy hatalmas karddal, úgy tűnt, hogy torony fölött fekvő alak a Blackmoore mint egy hegy
tornyok a táj fölött. Volt, mindig volt, hogy meg kell hatalmas, torz állkapocs, hogy. . . hogy
jelenléte?
  "Thrall," Blackmoore dadogta, "meg tudom magyarázni. . . . "" Nem, "mondta Thrall, a nyugalmat, hogy megijedt Blackmoore több mint düh volna. "Nem lehet
megmagyarázni. Nincs magyarázat. Már csak egy csatát, amíg a következő. A párbaj a halál. Vegyük a
kard. "
  Blackmoore előhúzta a lábát alatta. "Én. . . I.. . . "
  "Fogd a kardot," ismételte Thrall, mély hangon, "vagy azt kell futtatni végig, ahol ül, mint egy
rémült gyerek. "
  Blackmoore kinyújtotta remegő kezét, és becsukta a markolatát a kard.
  Jó, gondoltam Thrall. Legalább Blackmoore akartam adni neki ezt az örömöt a harcok.
  Az első ember, aki elment a volt Langston. Ez volt enyhíteni magát megfélemlíteni a fiatal Lord be
felfedi, hogy létezik a földalatti menekülési alagutat. Fájdalom volt szelte Thrall újra, ahogy
rájött, hogy ez lehetett az utat Taretha sikerült becsempészni el, hogy látja.
  Ő hívta a földrengések, hogy lezárjuk az alagút, hogy Blackmoore kénytelen lenne visszatérni az e
ugyanazon az úton. Várakozás közben ő költözött a bútorok dühösen az útból, hogy törölje a kis terület
ez a végső összecsapás.
  Ő csak bámult, amikor Blackmoore megbotlott a lába. Vajon ez tényleg ugyanaz az ember, amit imádunk és attól félt,
Egyidejűleg egy fiatal? Nehéz volt elhinni. Ez az ember egy érzelmi és fizikai roncs.
A homályos árnyéka Kár söpört végig Thrall újra, de ő nem engedné, hogy eltörli az atrocitások
hogy Blackmoore követtek.
  "Gyere velem" Thrall vicsorgott.
  Blackmoore lendült. Ő volt gyorsabb és nagyobb hangsúlyt Thrall várta, mivel az állapota,
és Thrall valóban volt gyorsan reagálni, hogy elkerüljék, hogy megütött. Ő hárította a csapást, és várta,
Blackmoore a sztrájk újra.
  A konfliktus úgy tűnt, hogy újjáéleszteni a mestere Durnholde. Olyasmi, mint a harag és elszántság jött
arcába, és ő mozog voltak stabilabb. Ő cselezett a bal, majd a bántalmazott keményen Thrall jobb. Még így is,
Thrall blokkolt hatékonyan.
  Most megnyomta a saját támadást, meglepett és kicsit tetszett, hogy Blackmoore képes volt megvédeni magát
és csak szenvedett enyhe legeltetés védtelen bal oldalán. Blackmoore rájött gyengesége és
körülnézett, hogy bármit is szolgálhat a pajzs.
  Nyögés Thrall tépte le az ajtót a zsanér és odadobta Blackmoore. "Mögé a gyáva
ajtót, "kiáltotta.
  Az ajtó mellett tette volna a finom pajzs egy ork, ezt természetesen túl nagy Blackmoore. ő
lökte félre dühösen.
  "Még mindig nem késő, Thrall," mondta, sokkoló az ork. "Akkor velem együtt, és tudunk dolgozni
össze. Természetesen megpróbálok kiszabadítani a másik orkok, ha megígérem, hogy majd harcolni velem az én banner, csak
mint akkor! "Thrall annyira dühös volt, hogy nem megvédeni magát rendesen, mint Blackmoore váratlanul rávetette. Ő nem
hogy kardját fel időben, és Blackmoore pengéje csendült ki a páncél. Ez egy tiszta ütést, és a
páncélja volt minden, ami között állt Thrall és a kár.
  "Még mindig részeg, Blackmoore, ha úgy gondolod, hogy egy pillanatra tudom elfelejteni a látvány -"
  Ismét Thrall vöröset látott, visszaemlékezése Taretha kék szeme bámult rá, szinte több, mint ő
viseli. Ő volt tartja vissza, megpróbálva Blackmoore legalább egy esélyt, de most ő dobta
hogy a szél. A szenvtelen dühe egy szökőár összeomlik, hol nem seacoast város, Thrall lecsapott
A Blackmoore. Minden csapást, minden kiáltás a düh, Újra élte megkínzott ifjúsági ebben a férfi kezét.
Ahogy Blackmoore kardja repült az ujjai, Thrall látta Taretha arcát, a kedves mosolyt
burkolta az emberi és ork egyaránt, és látta, hogy nincs különbség közöttük.
  És mikor megverték Blackmoore egy sarokba, és hogy roncs egy férfi magához ragadta a tőrt
csizmáját, és tolta fel felé Thrall arcát, és alig marad el a szem, Thrall kiáltott bosszúért
és hozta a kardját szeletelés le.
  Blackmoore nem halt meg azonnal. Feküdt, zihált, ujjai tehetetlenül oldalát fogta, mint vért pumpál
ki egy megdöbbentő rohanás a piros. Felnézett Thrall, szeme üveges. Vér szivárgott a szájából, és
hogy Thrall legnagyobb megdöbbenésére, elmosolyodott.
  "Te vagy. . . mit csináltam. . . Annyira büszke vagyok. . . "Mondta, majd nekidőlt a falnak.
  Thrall kilépett a folyamatosan az udvarra. Zuhogó esőben dobálták őt. Egyszerre, Hellscream fröcskölt
fel neki. "Jelentés" követelte Thrall, még akkor is, szeme végigsöpört a jelenetet.
  "Megtettük Durnholde, én Warchief," mondta Hellscream. Ő fröcskölt a vér, és úgy nézett
eksztatikus, vörös szemei sárga láng. "Megerősítés az emberek még mindig mérföldnyire. a legtöbb
azok, akik felajánlották ellenállás is a mi felügyeletünk alatt. Mi már majdnem befejeződött keres a keep
és eltávolítja azokat, akik nem jönnek a harcot. A nőstények és fiatalok még sértetlenül, ahogy
kérdezte. "
  Thrall látta klaszterek harcosai környező csoportok emberi hímek. Ültek a sárban,
meredt fel a fogvatartóik. Most és akkor az ember azt rally, de ő gyorsan tegye a helyére. jobbágy
Észrevettem, hogy bár az orkok úgy tűnt, hogy szeretnénk nagyon rosszul verte a foglyokat, sem tett.
  "Keress nekem Langston." Hellscream sietett csinálni Thrall licitálás, és Thrall ment klaszter klaszter.
Az emberek voltak sem rémült vagy harcias, de nyilvánvaló volt, aki az irányítást Durnholde most. ő
megfordult, Hellscream visszatért, vezetési Langston előtte jól időzített prods a kardját.
  Egyszerre Langston térdre esett előtte Thrall. Homályosan undorodó, Thrall megparancsolta neki, hogy emelkedni fog.
"Ön a parancsnok most, feltételezem?"
  "Nos, őrmester. . . Igen. Igen, én vagyok. "
  "Van egy feladatom a számodra, Langston." Thrall lehajolt, hogy a két volt face-to-face. "Te és én tudom,
milyen árulás te és Blackmoore is terveznek. Úgy volt, hogy kapcsolja áruló a Szövetség.
Kínálok egy esélyt, hogy megváltsa magát, ha átveszem. "
  Langston szeme kutatott, és egy kicsit a félelem maradt az arcán. Bólintott. "Mit akarsz tőlem
csinálni? "" Végy egy üzenetet a Szövetség. Mondd el nekik, hogy mi történt ezen a napon. Mondd meg nekik, hogy ha úgy döntenek
A béke útját, akkor talál meg minket készen áll, hogy vegyenek részt a kereskedelem és az együttműködés velük, feltéve, hogy
szabad a többi az én népem és az átadás földet - jó földet - az összejövetelekre. Ha úgy döntenek az utat
háború, akkor megtalálja ellensége a szeret, amelyek még soha nem látott. Azt hitted, erősek voltunk tizenöt
az elmúlt években -, hogy, mint a semmi, hogy az ellenség akkor szembe kell néznie a csatatéren ma. Önnek volt a jó
szerencse, hogy túlélje a két csata a hadsereg. Lesz, biztos vagyok benne, hogy képes legyen megfelelően közvetíteni a teljes
mélyén a fenyegetést is jelent majd számukra. "
  Langston elsápadt alatt sár és vér az arcán. De továbbra is megfeleljen Thrall szeme
egyenletesen.
  "Adj neki egy lovat, és rendelkezéseket," mondta Thrall, meggyőzte az üzenetet már megértette. "Langston
az, hogy lovagolni akadálytalanul hogy feljebbvalói. Remélem, a kedvéért az emberek, hogy hallgatni fog. Most menj. "
  Hellscream megragadta Langston karját, és elvezette az istállóban. Thrall látta, hogy egy az utasításait,
ő az emberek, akik nem voltak elfoglalva őrző emberek szorgosan figyelembe rendelkezéseket a keep.
Ló, szarvasmarha, juh, zsák gabonát, ágynemű kötszerek - az összes dolog a hadsereg szükség lenne hamarosan
nyújtani az új Horda.
  Volt még egy férfi volt szüksége, hogy beszéljen, és egy pillanat múlva, ő talált rá. Őrmester kis
csoportban a férfiak nem mondtak le a fegyvert, de nem voltak azok ténylegesen használni őket. Ez volt a
patthelyzet, mindkét orkok és az emberek felfegyverkezve, de nem különösképpen azzal az óhajjal eszkalálódó konfliktus.
  Őrmester szeme gyanakvóan, amikor meglátta Thrall megközelítést. A kör az orkok elváltak bevallani
Warchief. Egy hosszú pillanatig, őrmester és Thrall tekinteni egymásra. Aztán, gyorsabb, mint akár
Őrmester jóvá neki, Thrall keze volt őrmester fülcimpa, az arany karika határozottan között
a vastag zöld ujjak. Aztán, ahogy gyorsan, Thrall elengedte, így a fülbevaló, ahol volt.
  "Te tanítottál jól, őrmester," Thrall dörögte.
  "Te voltál a finom diák, Thrall," őrmester feleltem óvatosan.
  "Blackmoore halott," mondta Thrall. "Az embert vezetett a várat, és annak rendelkezéseit
még akkor is beszélünk. Durnholde áll most csak azért, mert én ott állni. "Ahhoz, hogy bemutassa a lényeg, ő
bélyegzett, egyszer a földre, és megrendült a föld hevesen.
  "Te tanítottál fogalmát kegyelmet. Ebben a pillanatban, akkor nagyon örült leckét. Kívánom, hogy
szinten Durnholde néhány pillanat. Ön erősítés nem érkezik meg időben, hogy bármilyen segítségre van szüksége. ha
a férfi fogja adni, ők és családjaik számára engedélyezett, hogy távozzon. Látni fogjuk, hogy ez hogy van
az élelmiszer és a víz, sőt fegyvereket. Azok, akik nem adják meg magukat fog halni a romok. E nélkül a várat
és lovagok, hogy megvédje a táborokban, akkor könnyen, hogy felszabadítsa a többi a mi emberek. ez volt
Mindig az egyetlen célom. "
  "Valóban?" Őrmester. Thrall tudta, hogy gondolt Blackmoore.
  "Justice volt a célom," mondta Thrall. "És, hogy van, és lesz, szolgált."
  "Muszáj a szót, hogy senki sem fog ártani?"
  "Ugye," mondta Thrall, felemelte a fejét, hogy megnézze a népét. "Ha kínálnak nekünk nincs ellenállás, akkor bepermitted kisétálni szabadon."
  A válasz, őrmester dobta fegyverét a sáros földön. Csend volt, majd a fegyveres
a férfiak hasonlóképpen cselekedett. A csata véget ért.
  Amikor mindenki, az emberi és ork, biztonságban volt távol a várat, Thrall felszólította a Spirit of
Földet.
  Ez a hely szolgál semmi jó. Ez ad otthont foglyokat, akik nem tettek rosszat, emelkedett gonosz
nagyhatalom. Elengedte. Elengedte.
  Kitárta a karját, és elkezdte bélyegezni ritmikusan a földön. Becsukta a szemét, Thrall
eszébe jutott a kis cellában, Blackmoore a kínzás, a gyűlölet és megvetés szemében a férfi volt
edzett. Az emlékek még megdöbbentően fájdalmas, ahogy átnézte őket, újraéli ezeket röviden előtt
hagyta őket.
  Elengedte. Hagyjuk, hogy esik!
  A föld morajlott, az utolsó alkalommal ebben a csatában. A hang fülsüketítő, mint a hatalmas kő
épületeket rombolták. Earth kavargott felfelé, mintha csak evett a várban. Le is jött,
A szimbólum Thrall mindarról, amit ellen harcolt. Amikor a föld végre is, nem maradt
A hatalmas Durnholde volt egy halom sziklák és csipkézett darab fa. Egy hatalmas éljenzés felment a
orkok. Az emberek, nyúzott és kísértetjárta, csak bámult.
  Ebben az bolyhos, valahol, volt Aedelas Blackmoore testét.
  "Amíg nem temetni a szívedben, akkor nem lesz képes eltemetni elég mély," szólalt meg egy hang az ő
oldalon. Thrall felé fordult Drek'Thar.
  "Te bölcs, Drek'Thar," mondta Thrall. "Talán túl bölcs."
  "Jó volt megölni?"
  Thrall gondolat, mielőtt válaszolt volna. "Azt kellett tenni," mondta. "Blackmoore méreg volt, nem csak a
én, de sokan mások. "A férfi habozott. "Mielőtt megölte őt,. . . azt mondta, hogy büszke rám.
Hogy én mit tett velem. Drek'Thar, a gondolat appalls velem. "
  "Hát persze, hogy mit Blackmoore tette meg," Drek'Thar válaszolta, meglepő és émelyítő Thrall
a választ. Óvatosan, Drek'Thar megérintette Thrall páncélos kar.
  "És te mit Taretha tette meg. És őrmester, és Hellscream, és Végzetpöröly, és én, és
még Snowsong. Az vagy, amit minden csata tette meg, és te mit tettél magadra. . .
Az Úr a klánok. "Meghajolt, majd megfordult és távozott vezetésével tanítványát Palkar. rabszolga figyelte
őket. Remélte, hogy egy nap, ő lesz okosak mint Drek'Thar.
  Hellscream közeledett. "Az emberek kaptak élelmet és vizet, én Warchief. A outriders
számolnak be, hogy az emberi erősítés hamarosan bezárul. El kell hagynunk. "
  "Egy pillanat. Én kötelessége, hogy végre ". Kinyújtotta ököllel a Hellscream, majd kinyitotta
azt. Egy ezüst nyaklánc félhold esett Hellscream kinyújtott kezét. "Találd meg a
emberek úgynevezett Foxton. Valószínű, hogy ők csak most értesült a lányuk meggyilkolásával. Givethis őket, és mondd el nekik. . . Mondja meg, hogy gyászolni velük. "
  Hellscream meghajolt, majd elhagyta a teendő Thrall parancsait. Thrall vett egy mély levegőt. Mögötte volt a múltban,
rom, a valaha Durnholde. Előtte volt a jövő, a tengernyi zöld - a népét, várakozás,
várandós.
  "Ma," kiáltotta, felemeli a hangját, hogy mindenki hallja, "ma, a mi népünk nagy győzelmet aratott.
Mi már elhangzott a hatalmas erőd Durnholde, és eltört a markából a táborokat. de mi
még nem pihenni, sem pedig azt állítják, hogy már megnyerte ezt a háborút. Sokan vannak testvéreink, akik még
sínylődik börtönben, de tudjuk, hogy hamarosan szabad lesz. Ők, mint te, akkor íze, mi az, hogy egy
ork, tudni, hogy a szenvedély és a hatalom a mi büszke faja.
  "Mi vagyunk legyőzhetetlen. Mi győzni fog, mert ügyünk igazságos. Menjünk, és keresse meg a táborokban, és
törni a falakat, és a szabad népünk! "
  Egy hatalmas éljenzés felkelt, és Thrall körülnézett a több ezer büszke, szép ork arcokat. azok
szájuk nyitva volt, és az öklüket lengették, és minden sora a nagy testek beszélt az öröm és
izgalom. Felidézte a lomha lények a táborba, és úgy érezte, a stab szinte fájdalmas
öröm, mint megengedte magának, hogy észre, hogy ő volt az, aki inspirálja őket, hogy ezeket a magasságokat. a
gondolata az volt, megalázza.
  Mélységes béke végigsöpört rajta, ahogy nézte a népe sírni a nevét. Ennyi év után a
keresnek, végül tudta, hol az igazi sorsát feküdt; tudta, hogy mélyen a csontjaiban, aki volt:
  Thrall, Durotan fia. . . Warchief a Horda.
  Hazajött.